-Burt... Sluta. -Varför då?
-Jag vill kyssa dig. -Nej, jag vill göra det här nu.
-Men blås inte... Blås inte. -Varför skulle jag göra det...?!
-Jag vet inte varför du gör det. -Okej, men ligg still nu.
-Du kommer att älska det här. -Okej, inget mer prat.
-Vad är det? -lngenting.
-Varför slutade du? -Jag funderar på hur jag ska säga...
Varför måste du säga något?
Du smakar annorlunda. Visste du det?
Nej, hur skulle jag kunna veta det?
Jag vill inte prata med ditt huvud. Ska jag duscha?
Nej, du smakar inte smutsigt, bara annorlunda...fruktigt.
En kvinnas smak beror på kofaktorer.
Du skulle ju inte använda såna ord.
Jag skulle inte missbruka såna ord. Det jag har läst om slidsmak...
Jag har läst att förändringar beror på klimakteriet...
...eller...
Översatt av: Jennifer Warrender
Burt...
-Du är vaken...! -Vad håller du på med?
Makeri.
Jag vill vara en pappa som vet hur man gör saker av trä.
Jag vill att vårt barn ska vakna-
-och gå ut på verandan och se mig maka.
-Så heter det inte. -Jo.
Makeri har med skor att göra...! Det är därför det heter skomakeri.
Du snidar.
Eller täljer.
God morgon.
Jag har hittat en bok om knopar, 300 - jag ska lära mig allihop.
Och så ska jag bygga en brännugn. Man måste vara förberedd!
-Vi ska till dina föräldrar i dag. -Jag har kursen i självförsvar i dag.
-Klär sig alla så där? -Var är dina skyddsglasögon?
Som jag har när jag sprutmålar? Dem får du inte ta.
Jag är hemma tre...eller lite senare om det blir närstrid... Hej då.
De ser ut som California Raisins...!
Stora kroppar, små ben och solglasögon.
Det är så himla dåligt...! Jag önskar du kunde se det.
Och "Pregnancy Rap" är ännu värre.
Din kropp mot dig vill vara snäll Gör dina knipövningar utan gnäll
Måste jag vara så här töntig resten av livet?
-Tränar du medan vi pratar... ?! -Jag tittar bara.
Jag vill bli klar med hjärnblödningen innan vi går ut.
-Ska ni gå ut... ?! -Vi ska på middag hos Burts föräldrar.
De måste vara överlyckliga.
De är nog glada över att slippa dela barnbarnet med mormor och morfar.
-Var glad att ni har dem. -Ja, de lär få ställa upp ofta.
Jag önskar att jag vore där i stället för så långt borta.
-Vem tror du hon liknar? -Hoppas hon inte får Burts...
-Skäggväxt? -...fötter...!
-Fyrkantiga fötter. -Simfötter...!
Fan, jag har ritat en vulva i hjärnan.
Hon ska få en storslagen barndom.
Springa utmed floder och paddla kanot.
Roa sig själv utomhus. Få en äventyrlig barndom.
Det hade jag.
Ja, just det.
Burt Farlander.
Du din gamla...
Det var tråkigt med Pacers.
Om du tycker att Mike Dunleavy är nåt att ha-
-så har jag träskmark i Florida som kan intressera dig.
Jättebra pris.
Alltid lika roligt. Vad bra att du ringde.
Du är bara för mycket.
-De väntar sig sånt. -Du låter som Casey Kasem.
De flesta är i 50- och 60-årsåldern.
Försäkringar för miljontals dollar köper de av nån med collegeexamen.
Har Casey Kasem collegeexamen?
Ja.
Nästa låt spelar vi för en mycket speciell tjej.
Så här står det i brevet: "Bäste Casey, jag heter Burt."
"Min flickvän är gravid och irriterad. Spela nåt som gör henne glad."
"Tack på förhand. Burt Farlander."
Din gravida flickvän ska slå ihjäl dig.
-Gå nu. -Tack, Casey.
Jösses! Vad stor du har blivit! Vad härligt!
-Ditt hår... -Jag har befriat det!
Nu går vi in, pappa sitter i telefon.
-Kom, jag vill höra hjärtslagen. -De hörs inte, moderkakan sitter...
Då har jag en bro i New York som kan intressera dig.
Vad gulligt.
-Hej, Jerry. Det märks ju knappt. -Det var snällt sagt.
-Verona, du är strålande vacker. -Tog du med ultraljudsbilderna?
-Fantastiska! -Du har ju inte ens öppnat kuvertet.
-Klart han är fin! -Det är en flicka.
-Det har jag sagt, pappa. -Vilken skönhet!
Sagolik! Bedårande! Snacka om perfekt!
-Blir hon lik dig? -Hoppas det, jag tror jag är mamman.
Efter två pojkar vill jag ha en lill-Verona med gympadräkt.
Det ska jag försöka ordna...
-Och hur svart kommer hon att bli? -Mamma...!
lngen aning. Vi kan ju sätta ut henne i solen några dar, påskynda det hela.
-Gäller samma förlossningsdatum? -Fråga inte!
Men din lutande livmoder oroar dig.
-Blir förlossningen ett helvete? -Det vet jag inte...
Du vet väl att jag födde honom i badkaret. Jag fick ringa brandkåren.
Vattnet gick, jag ringde, tre brandmän stormade in.
Jag är 23, vrålsnygg, ensam, uppdragen kjol, särade ben.
Jag stånkar och stönar och plötsligt står tre uniformerade karlar där!
Det är augusti, luften är jättefuktig, brösten mjölktunga...
-Hade de med sig slangarna, Gloria? -De kastade sig över mig.
Mycket skickliga, de visste precis vad de gjorde.
Allsmäktige matsamlare...
...far till jord, himmel, vatten och is...
...och mat...vi tackar dig.
Tack.
Vi har läst om vilken förlossningsupplevelse vi vill ha.
-Vad bra. -Och vi vill nog...
...begränsa antalet personer i rummet, eller i närheten.
-Det behöver ni inte oroa er för. -Nej, inte alls.
-Och vi vill inte videofilma heller. -Det ska jag inte göra. Toppen.
Men vi vill verkligen dela upplevelsen med er och ha er där.
Ja, vi ser verkligen fram mot det, vi tänker absolut vara med.
Är vi inte det, så är det för att vi bor i Belgien.
Vi har nåt att berätta! Vi åker i juni.
-l juni...?! Barnet kommer ju i juli. -Till Antwerpen.
Men det... Nej, det ska ni inte.
-Jo, och det blir superbt. -Använd inte det ordet.
Vi har pratat om det i femton år och nu kan vi äntligen göra det.
Tänker ni åka en månad innan barnet föds...?!
Ska ni flytta 500 mil ifrån ert barnbarn?!
-Visst är det väl längre än så? -Alla gånger.
-Det är inte sant! -Det finns flygplan.
-Det här har vi planerat i evigheter. -Jag visste inte det...!
Vänta nu... Hur länge ska ni bo där?
-Bara två år. -"Bara två år" ...?!
Tänker ni sälja huset...?!
Vi hade tänkt hyra ut det, med hjälp av en elegant man som heter Fareed.
-Men ingen har hört av sig. -Hur länge har ni planerat det här?!
Om vi inte hittar nån hyresgäst så får ni bo här - i två år.
Toppenbra.
Vad är det där?
Visst är den ståtlig? Jag trodde inte att du skulle se den. 1 2 000 dollar.
-Helt otroligt. -Jag vet, en Choctaw-prinsessa.
Det är viktigt att vi hedrar våra indianer...
...våra insolventa... inspirerande...folkstammar.
-Vem var det? -lngen särskild.
-Var det Fareed? -Vi tar det sen.
-Om det var Fareed, ville han...? -Ja.
-När? -Samma dag som vi åker.
Då har vi mer att berätta!
Vi kan be andra bli farföräldrar. Vad heter de gamla grannarna?
Vi flyttade ju hit för deras skull. Nu missar de barnets första två år.
Det är verkligen höjden av själviskhet.
Dina föräldrar gör ju inget.
-Mina föräldrar är döda, Burt. -Men ändå...
-Det ryker när jag andas. -Vänta, så ställer jag fram den.
Snart blir det varmt och skönt...
Helvete...! Jag satte ju bara på det.
Jag sa att jag ville ha en röd propp.
"Du ska ha en blå." -"Det funkade inte."
"Jag tar en röd." -"Du ska ha en blå."
Nu vet vi vem som köper en röd nästa gång.
-Vi måste inte bo här. -Va?
-Vi kan också flytta. -Vi bor ju här.
Jag vet, men vi bor ju här för att dina föräldrar bor här...bodde här.
-Vart skulle vi åka? -Vi kan åka vart vi vill.
-Vart som helst? -Du behöver bara en telefon.
-lnte i Chicago igen, va? -Nej, där har vi redan bott.
Jag har alltid velat bo i Alaska, naturen är så vacker.
Alaska? Det har du aldrig sagt nåt om.
Folk får betalt för att bo där.
Phoenix.
Vi kan bo nära min syster. Hon får vara moster Grace hela tiden.
Det skulle göra mig så lycklig.
Lily och Lowell bor där också. Lily, min gamla chef i Chicago.
Vad tror du om det?
-De kan bli våra vänner i Phoenix. -Det var de ju inte i Chicago.
Men de skulle kunna bli det, när vi bor i Phoenix.
De kan bli våra nya goda vänner när vi bor i Phoenix.
Där behöver man inget värmeelement.
-Är vi misslyckade? -Nej...!
-Vad menar du? -Vi är ju 34 år...
-33. -...och har inget ordnat liv.
-Hur då "ordnat"? -Som hur vi ska bo.
-Vi är inte misslyckade. -Vi har ett fönster av kartong.
Men vi är inte misslyckade.
-Jag tror att vi är det. -Det är vi inte.
-Är vi knäppa? -Vi ser oss om.
Vi vill ju bo nära släkt, vänner, nånting, bekanta, några vi känner.
-Vi hälsar på min syster i Phoenix. -Och våra nya bästa vänner.
Och sen till Madison och din jobbintervju.
Din intervju. På Mutual Choice.
För att se om det är bättre betalt. Det var du som bokade det.
Och efter Madison åker vi hem...
Har du inte tittat på resplanen? Jag satte fast den i jackfodret.
Sen åker vi till Montreal. Där borde vi bo om det inte blir Phoenix.
Okej... Montreal.
Det är ju riktigt spännande, om man tänker efter.
Vi kan åka precis vart vi vill. Många kan bara drömma om det.
lVÄG TlLL PHOENlX
Jösses! Och bara sjätte månaden! Du är ju enorm!
Och jättetjock om kinderna! Ge mig en kram!
Lowell, kom och krama om världens vackraste kvinna!
Sluta sura nu. - Vi kom inte in i klubben.
-Vad bra, min är nästan slut. -Vi jobbade ihop i Chicago.
Det var jag som anställde henne... innan hon blev sin egen.
Jag fattar inte var du lärt dig måla insidan av lik.
Det är ju så jävla äckligt!
Nu tar vi ett glas. Vår begåvade konstnär.
Och nu bor ni i Arizona... Skål för arizonaborna!
Barnen har blivit så stora. Och Taylor är så stilig.
Tack. Vi ska göra nåt åt öronen.
Han ser ut som en pokal - med två stora handtag.
Och hon ser ut som en flata. Går som en långtradarchaffis.
Hon är bara tolv, ändå vet jag att hon är flata. - Ashley!
Visa Verona hur manhaftigt du går. Det kan du väl!
Nu blev hon blyg. Såg du häcken? Hon har ett sånt där...
...jättearsel. Junk in her trunk!
Som en säck med tegelsten. Tänder flator på det? Du jobbade med en.
-Ja... -Jag hör inte!
Det ska vi väl inte prata om så att barnen hör.
De hör ingenting av vad vi säger. Kolla nu... - Taylor! Taylor!
Jag kan hålla på hur länge som helst. De hör inget. Berätta om flatan nu.
-Vad jobbar du med nu igen? -Försäkringar.
-Livförsäkringar? -Mest med försäkringsterminer.
Det är faktiskt rätt häftigt. Precis som personer försäkrar sig-
-behöver även försäkringsbolagen försäkringar.
-Satan. Det borde man ha anat. -Va?
De har gjort oss rädda för allt.
Försäkring på försäkringen, för säkerhets skull.
Det här landet är så himla...
Men om landet är skit så är alla andra bara flugor på vår skit.
Lowell!
Visst har jag haft snygga tuttar?
Verona minns tydligen inte det! Jag hade snygga pattar!
Ungarna förstörde dem! Jag behövde inte ens behå!
Nu stoppar jag ner dem i sockorna! De ser ut som en gubbpung!
De blir håriga också! En hårig gubbpung!
Patetiskt.
-Ska det bli spännande, tycker du? -Det kan bli det bästa jag sett.
Nej, med barnet, dummer! Ska ni äntligen gifta er nu?
-Är de inte gifta? -Burt vill, Verona förstår inte vitsen.
Det är en försäkring. Det borde väl du förstå, Bart.
Har nån kallat dig Bart?
Vi hade ingen försäkring när vi fick Ashley, och sen kunde inte jag få nån.
"Förut existerande sjukdom." Jag är galen!
Jag har nog inte tänkt på allvar på äktenskap.
Då drar man inte mitt i natten när det blir jobbigt.
Jag var nära att lämna Lowell - det vet inte barnen.
Och sen börjar man tänka på bröllopet och hur dyrt det är.
Vårt kostade 46 000.
Det kanske var värt 31 000, 31 500.
Jag hoppas att ni flyttar hit. Vi kommer inte in i sällskapslivet.
Folk bildar klickar. Vi kom inte in i den bra golfklubben.
Vattnet är ändå slut.
Torkan är på väg. Som syndafloden, fast tvärtom.
Golfbanorna är det första som försvinner. Sen fontänerna.
Alla dricksfontäner.
Restauranger.
Samhällsservicen.
Stora däggdjur.
Sen normalstora däggdjur.
Reptiler, fåglar.
Och sen människor.
Är du klar?
Tack för maten.
Vad kul det var. Jag hoppas att ni flyttar hit.
Det är klart att det är här ni ska bo. Bry er inte om vad andra säger.
Och glöm allt jag sa om att gifta sig.
Ni ska ju göra som ni vill! Barn anpassar sig.
Generna styr ändå allt, de föds knäppa.
Vem bryr sig? De har ju mobiler, de klarar sig.
Vad roligt det var att träffas.
-Du håller väl inte med dem? -Nej...! Om vadå?
Det där de sa om att man inte kan skapa en bra familj.
-Att allt misslyckas ändå. -Nej, det gör jag inte.
Det vet du att jag inte tycker.
Jag avskyr den inställningen: Allt är redan trasigt, vi har sönder det igen.
Hörde du vad Lily sa om sina tuttar?
-Kände du Lily när hon hade tuttar? -De var jättestora!
-Var de? -Enorma...!
Bara barnet mår bra... Eller hur?
Är du vaken?
Du är ljuset i mitt liv.
Min himmel.
Jag längtar efter att se dig som mamma.
Hennes lilla hand i din.
Och ditt leende på hennes läppar.
Vad är det?
-Vad ska vi ta oss till? -Va?
-Vad ska vi ta oss till? -Hur menar du?
lnga andra är lika kära som vi...
Det är så konstigt. Vad ska vi ta oss till?
Vi får nog bara...härda ut.
lVÄG TlLL TUCSON
Nu måste du koncentrera dig.
Hon har träffat en kille, som hon tycker är tråkig.
Han vill alltid äta på grillkrog.
-Är det bra eller dåligt? -Dåligt.
-Lantis? Ruth's Chris? -lngen aning, men säg att han är cool.
Hon gillar dig och lyssnar på dig.
-Titta inte på hennes bröst. -Senast var jag duktig.
Men nu äter hon p-piller så de har blivit större.
-Du kan väl äta p-piller. -Kan jag...?!
Vad är det för nåt, Beckett...? Just det, en ormbunke.
Vad är det...? Ja, en kaktus!
Och vad heter kaktus i pluralis...? Just det!
Vad är det?
-Bebis. -Just det, tanten ska få en bebis.
-Vilken dag som helst. -Eller om tre månader...!
Berätta för den snälla tanten vad du vet om bebisar.
Se så, berätta nu... Nu är du oartig!
Bebisar andas men döljer det duktigt. Jag la en kudde över en.
Hon slutade inte andas, hon lurades, men jag tänker försöka igen.
Vad stor du har blivit!
Vilken fin klänning...! - Titta vad du gjort, Burt!
Vill ni dricka något här eller gå ut? - Är du hungrig?
-lnte dit ut, det är ju stekhett. -Det är rätt varmt.
Jag menar verkligen "stekhett". Man skulle bli stekt.
Som om Gud ville smälta ner oss och göra nåt bättre.
-Vilket flumsnack! -Från Bibeln... Q.e.d.
Han frågade om jag tyckte om musik. Det gör väl alla?
lnleder man ett intressant samtal så? "Tycker du om musik?" Plågsamt.
Den frågan skulle jag vilja få. Det tyder på vetgirig intelligens.
-Han tar inget för givet. Advokat, va? -Skattejurist.
-Alltså måste han vara smart, listig. -Han har en cabriolet.
Bra modell. Bra bränsleförbrukning.
-Han använder ordet "robust". -Många saker är faktiskt robusta.
-Han tog mig till Long John Silver's . -Du sa ju grillkrog.
När jag inte ville ha kött blev det fisk.
Han bryr sig om vad du vill...! Vem är det här?
Grace...
Han låter helt fantastisk. Otrolig.
Jag måste få säga något viktigt: Ni borde gifta er.
Jag måste ta det här.
Ned!
Har inte du gått och gömt dig som Padres spelade i går?
Du får ursäkta.
Titta på honom...! Vårt barn kan ha tre händer eller spade till huvud-
-men han oroar sig för om jag får behålla brösten.
Det är sexigt.
Du har haft tur, du.
Jag vet.
Ja. Det gjorde jag. Det skulle jag satsa på.
Vill du ha en Jacuzzi eller ett vanligt badkar?
Jacuzzi.
Hur känns det? Känns det annorlunda?
Nej, jag känner mig som vanligt. Det kanske borde kännas annorlunda.
Det kommer väl sent för mig - som allt annat.
Jag vet vad du menar. Tänk att mamma bara var 25 när hon fick dig.
-Sätt dig i det. -Det är fint.
Kom nu, jag kan tvätta håret på dig.
Om jag nu kommer i...
Vad fint det var.
När var du hemma sist?
Du vet att det var länge sen. Kan vi inte bara sälja stället?
Frågan är när vi ska sälja det. Jag vet inte. lnte än.
Vi har haft tur med hyresgästerna. Att sälja känns så slutgiltigt.
Tänk om mamma och pappa kunde se dig nu.
Sluta, nu gör du så där igen.
Du blir bara så... Du vill att jag ska prata om dem.
-Du gör ju aldrig det. -Det gör jag visst - nu, till exempel.
Men jag vill prata mer. Du är storasyster, du minns mer.
Okej, vad vill du veta?
Barnet kommer att ha lite av dem i sig.
Tänk om hon får mammas tokgröna ögon.
Eller nåt drag som hoppat över oss och hamnar i hennes ansikte.
Du får dem att leva igen, på sätt och vis.
Jag vet.
Försöker du få mig att gråta...
...i ett badkar? l en utställningslokal?
Du kommer att bli en jättebra mamma, precis som mamma.
Man får inte flyga efter åttonde månaden.
Jag är bara i sjätte.
Dana. Kom hit ett tag.
-Har du läkarintyg? -Måste man det?
Man ska ha läkarintyg om man vill flyga efter åttonde månaden-
-men jag är bara i sjätte.
Carrie, har du tid ett tag?
-Hon påstår att hon bara är i sjätte. -Ställ dig i profil.
Det här är faktiskt bättre. Järnvägen...!
Tågromantik...!
Casey Jones, Thomas Tåget... Vi kanske får se bisonoxar!
Jag är så trött på att vara stor.
-Trött på att inte ligga med dig. -Vill du det?
Nej.
-Vi har inte gjort det på en månad. -Men du vill inte nu?
Nej.
Jag bara... Jag känner mig så ful.
Nej. Du får inte vara ledsen.
Så stor är du inte. Och du är fortfarande supersexig. Vrålläcker.
Jag ska alltid älska dig.
Om du så blir enorm.
Om det så tar månader för dig att gå ner i vikt. Ett år.
Om du så går upp i vikt efter förlossningen.
Om du så går upp så mycket i vikt att jag inte hittar din vagina.
Det kan du rista i sten. l ditt hjärta.
Jag kommer att älska dig...
...även om jag inte hittar din vagina.
Hjärtfrekvensen är rätt låg. 1 1 5.
-Det verkar väl normalt? -Det ska ligga på 1 20-1 60.
Hon är bara lugn.
-Hon ska vara livlig nu och lugn sen. -Det är ingen fara.
Du vill bara inte bråka. Vi borde bråka och reta upp henne.
-Bråkade inte vi i går? -Vi diskuterade. Vi måste bråka.
Du har gjort nåt dumt, det stör mig. Jösses, vad förargad jag blir.
-Det måste vara trovärdigt. -Ska jag svära?
-Nej, men höj rösten. -Kuksugare!
-Jag menade inte nu. -Överraskningsmomentet är viktigt.
Jag har aldrig sagt "kuksugare".
Där ser du...! Nu blir det fler slag. Jag vet vad jag gör.
lVÄG TlLL MADlSON
-Vad fint det var här. -Ja, verkligen.
Vad för slags lärartjänst har Ellen? Ni är kusiner, va?
Vi är inte släkt... Hennes mamma kände min pappa.
Jag vet inte hur... De började kalla oss kusiner när vi var små.
Hon ville alltid att jag skulle fotografera henne.
Ursäkta... Var sitter Ellen Fisher-Herrin?
William Stone Hall, rum 340.
Hon är mamman som inte har vagn.
lngen vagn? Du sa ju att hon hade fått en massa pengar.
Här är det.
Hette hon inte Ellen? Vad betyder LN?
Säg ingenting...!
Det är öppet.
-Hejsan. -Välkomna!
Kom in.
Nu ska mamma stoppa in tutten.
Du får den snart igen...
Vad kul att du är här.
-Hur mår du? -Bra... Du minns väl Verona?
Självklart. Hur skulle jag kunna glömma en så urtjusig kvinna?
-Du är otroligt vacker. -Tack.
Vilket hår...
-Ja. -Och...
-...det är en pojke. -Flicka.
Nej... Är det?
Med såna höfter och den formen... Vem har sagt att det är en flicka?
Läkaren...och ultraljudet.
-Vi får väl se. -Ja...
Ska vi gå?
-Förlåt att vi är sena. Jag ringde... -Jag svarar inte när jag ammar.
Det är inte rätt mot barnen. Han ska ha slöjdlektion nu.
Vi frågade en trevlig dam om vägen. Brunett, blazer, glasögon.
-Hon hade barn. -Ruby. Stackars Ruby.
Hon hatar mig. Jag ammade hennes barn.
Jag var barnvakt, han skrek av hunger, ville inte ha flaskan - vi fann varann.
Men jag skulle nog inte ha sagt nåt åt henne.
Hon har mjölkstockning och blev inte glad.
Nu får jag inte sitta barnvakt, inte komma nära maken-
-och jag tycker faktiskt att det är nojigt på ett sjukt sätt.
Middag - ska vi gå ut eller äta hemma?
-Hemma. Vi har ätit tågmat hela dan. -Usch...! Få se nu, vad har jag?
Vi kan handla, vi har ju bil. Det är det minsta vi kan göra.
Vad hjälpsam du är...! - Åh, Burtie. Jag är så stolt över dig, älskling.
Och jag är så glad att ni blev med barn så lätt.
Din lutande livmoder gjorde mig bekymrad.
-Har du berättat om min livmoder?! -Det kan ha varit mamma.
-Är det en hemlighet? -Ja, för helvete!
Jaså, jävla subba!
Är livmoderskiten en jävla hemlighet?! Skit på dig!
Vad snällt att köpa en sulky.
-Men vad svindyr den var. -Det sa jag ju.
-Jag ska bara gömma den. -Klar?
Vi köpte väl en bra?
-Namaste. -Detsamma.
Härligt!
-Var snälla och ta på er tofflor. -Vilka som helst?
De var fina.
Hämta vagnen.
Vi har en present!
Herregud...!
Förlåt.
Ställ den där ute.
Den fanns i blått också.
Lite längre bort.
Nu går vi upp till Roderick.
-Hej. -Vi har nog inte träffats.
Jo då, det har vi...! Burning Man, -97.
Vilken stor säng.
-Vi har ett kontinuumhem. -Vad är det för nåt?
-Kontinuum? -Ja.
-Kontinuum. -Ja.
Kontinuumrörelsen inser att-
-världen kommer att utsätta barnen för utanförskap och förtvivlan tids nog...
-...så vi måste hålla dem nära oss. -De tre s:en.
lngen separation, inget socker, inga sulkyer.
Vi har fått en sulky av dem.
-Vad är det för fel på sulkyer? -Burt...! Jag älskar mina barn.
Jag vill väl inte skjuta dem ifrån mig!
lnte undra på att det här landet är så rubbat.
Skulle det bero på sulkyer?
Här bär vi våra barn. Vi håller dem tätt intill kroppen.
Var sover de?
Här, i familjesängen.
Hur gör ni om ni vill...
...vara ensamma? Går ni ut i bilen då?
Nej, Verona, vi går inte ut i bilen.
Tänker ni dölja er älskog för barnen?
Älskar ni med varandra? Det är så skönt i sjätte månaden-
-och det är viktigt att visa barnen sexualitet, särskilt i fosterstadiet.
Vet ni hur barn påverkas av att för- äldrarnas kärleksbevis hålls hemligt?
Det är därför jag har elektrakomplex.
-Vilket är det? -När en kvinna vill ligga med sin far.
Menar du oidipuskomplex?
Försök inte diagnostisera mig, Verona.
-Varför har ni så många sjöhästar? -Hos sjöhästarna...
...är det hanen som föder ungar.
Honan för in sitt äggläggningsrör i hanens yngelsäck.
-Där lägger hon äggen. -Det önskar jag att jag kunde.
Då skulle jag lägga mina ägg i din yngelsäck.
Det vet jag att du skulle.
Sluta... Sluta!
Har ni valt doula?
-Jag åt en - konstig men god. -Doula, Burtie, inte dolma...!
-Vi ska inte ha en doula. -lnte? Vad har du för barnmorska?
Barnmorskor och doulor behövs bara om mannen är oengagerad.
-Jag ser fram mot att vara delaktig. -Vad fint, Burtie, det förstår jag...
...men vill inte Verona ha nån som förstår den kvinnliga upplevelsen?
Det finns ett ljuvligt citat av Simone de Beauvoir. Det är nåt i stil med:
"Man föds inte till kvinna, man blir det."
-Vad har det att göra med...? -Men smärtan är så upplysande...
...och sen jag fött barn, tittar jag på CNN och förstår varför det är krig.
Och när jag fick Wolfie, fick jag dessutom världens orgasm.
Det var så vackert.
Soppan var himmelsk.
Alice Walker sa: "lnget är viktigare än hur vi kommer till världen."
Mamma födde på BB. Gynstol, apparater, smärtstillande...
Och så undrar hon varför inte jag kan gå in på en kemtvätt utan att spy...!
Om det blir det sista föräldrarådet i kväll...så blir jag glad.
Älskling... Är du spänd inför jobb- intervjun i morgon, på...var var det?
Mutual Choice. lnte direkt.
Jag tjänar bra nu, det skulle bara innebära bättre kommission.
Kommission...
-Vad är det egentligen du gör, Rob? -Menar du vad jag "försörjer mig på"?
-Nåt sånt ska inte du behöva göra. -"Nåt sånt"?
Sprida rädsla, bedra...
...luras, fakturera, deklarera.
Roderick! Det är lätt att glömma den ekonomiska klyftan. De har ingenting!
De kan inte förväntas veta någonting! Och Verona har mist sina föräldrar.
Hur gammal var du när de dog?
-22. Hur så? -Stackars liten.
Jag undrade bara hur mycket din mamma hann berätta om moderskap.
Ni har en underbar muntlig tradition.
Okej, nu räcker det!
Du är hemsk, vet du det? - Ni är hemska!
Och Verona är mer kvinna än du nånsin kan bli!
För allt det här... Förlåt, men... Och han, sen! Titta bara!
-Nu går vi. Och tofflorna är vidriga! -Vad är det här?
Om jag måste förklara det är det ingen idé!
Okej... Bara flyg iväg, Burtie. Flyg iväg...
...och ta med sulkyhelvetet!
Gärna! Jävla galning.
Förresten... Jag glömde en grej!
Burt, älskling... Vad gör du?
Wolfie, vill du sitta i sulkyn? Liten provtur... Liten sportbil.
Du får göra precis som du vill! Älskling, följ hjärtats röst!
Burt! Jag förkastar dina aggressioner.
Jag förkastar ditt otroliga skitsnack!
Wolfie, var det kul? Så kul får du inte förrän du upptäcker oralsex!
Jättekul!
Vilken skithög.
-Det var skönt. -Ja!
Hej...! Hur gick det?
-Bra. Riktigt bra. -Fick du jobbet?
Ja. Antagligen. De skulle bara fundera på saken.
-Ska du antagligen få jobbet? -Troligen.
De behövde bara några dar på sig för att gå igenom alla formaliteter.
-Du fick alltså inte jobbet? -Nej.
Förlåt att jag släpade hit dig. Jag vet inte vad jag tänkte på.
Burt... Det är inte ditt fel.
Det här är inget för oss och nu vet vi det.
Montreal blir nog mycket bättre. Det blir det...!
Vet du vad jag har hört att de har på sina pommes frites?
-Majonnäs? -Nej, ännu bättre.
Sås.
-Jag drömde om Montreal. -Vad drömde du då?
-Massor av saker. -Var jag topless i drömmen?
lVÄG TlLL MONTREAL
Förlåt.
Vi ska ha barn.
-Jävlar...! -Bor de här...?!
Vi gick i college med dem. Hur kan de vara så vuxna, medan vi är så...
Hämmade? Vimsiga? Omogna?
Amerikanska?
En gång till.
Vrålhäftigt.
Hej, Camille. Cammie. Minns du oss?
-Ska vi komma in? -De är i sitt rum, mamma ska ha kjol.
Här har vi henne...!
Du ser helt fantastisk ut. Perfekt.
Vad kul att ses...!
Bra...! Det här är Verona och Burt, våra gamla skolkamrater.
Nu blir det pizza.
-Slutar filmen när de lägger sig? -Ja, vi hoppade över resten.
-Nazisterna? -Det var lika bra.
De kan väl få vara lyckligt ovetande om Juicy Couture och Hitler.
Ursäkta. Hittar ni till San Jose?
Var fick du den ifrån? - Det är första gången.
Vem gömmer sig här?
Bind honom!
Åh, Verona, vad fin du är!
Tänk att du är i sjätte månaden, du strålar...! Var är Burt?
Han har nog tagits som gisslan.
-Hur är det? -lngen fara, så här kopplar jag av.
En sån familj vill jag ha. Massor av barn.
Alla tar hand om varandra.
Du vill adoptera. Då byter vi vårt mot vad vi nu vill ha.
Nej, jag vill ha henne - och dem. Det är en familj.
-Det funkar. Det är äkta. -Vi borde flytta hit, till Montreal.
-Hinner ni gå ut? -Rätt ofta. Det beror på.
Man måste hitta balans. Barnen vill att vi är hemma - men inte jämt.
De behöver också egen tid.
-Vi ska nog flytta hit. -Till Montreal?
Vi har vunnit - över Madison, över Phoenix!
-Vad roligt! -Det måste vi skåla för!
Skål för att Burt och Verona flyttar hit, om de inte är korkade!
-Två till? -Vilken trombon! Den älskar jag.
-Jag skulle precis säga det! -Visst är den bra?
Det vet vi inte. Vi försökte inte.
Vi ville ha barn, men det kom innan vi hade planerat det.
Har du haft problem?
Nej. lnte än.
Jag har mått bra.
Vad skönt.
Mina damer, jag har nåt att säga... Vi måste äta.
-Har ni inte gift er än? -lnte nu igen.
-Varför friar du inte? När ska du fria? -Jag gör ju inget annat...!
Kolla nu.
-Verona. Du är mitt livs stora kärlek. -Tack.
-Vill du gifta dig med mig? -Nej.
-Det gör ont. -Är det du som inte vill...?!
-Jag förstår inte vitsen. -Romantiskt.
Det finns ingen vits, om man inte bryr sig - och det gör ju inte ni.
Men ert bröllop var så bra, riktigt bra.
Bra bröllop, fantastiskt äktenskap, men för att bli lycklig...
-...måste man ha det här. -Vad är det?
Kolla nu... Det här är ni.
Det här är ni.
Ni kysser varann, gör lite annat och gör barn.
Här kommer barnet och nästlar sig in - jättegosigt - och sen gör vi så här.
Sängstolpar?
Ert hus...! Vad är det? Ett hem, en familj? Nej!
Det är bara råmaterial.
Grunden, men inget hem, ingen familj. Det som binder ihop allt är det här:
Häftigt. Det är häftigt.
Det här är kärlek.
Här kommer er kärlek.
Ert tålamod, er hänsyn, era bättre jag. Ni anar inte hur bra ni kan vara.
Men ni måste använda allt. lnte fjutta med murbruk här och där.
Till varje tegelsten krävs ett ton murbruk.
Jag trodde det var sirap.
Murbruk, sirap - sak samma.
Det är kittet. Allt gott ni har i er.
Kärleken, visheten, generositeten, osjälviskheten, tålamodet.
Tålamod tre på natten när alla är vakna för att lbrahim är sjuk-
-och har kräkts i Katyas säng.
Tålamod när man blinkar och klockan blivit halv sex och man ska upp igen-
-och man kommer att vara trött hela dan...hela livet.
Och man undrar vad som hände med Grekland, att simma naken i Grekland.
Och man måste vara beredd på att skapa familjen av...vad man nu har.
Man måste vara bättre än man nånsin trott.
Det här har jag aldrig gjort...! Danskaraoke?
Montreal är världshuvudstad för sånt!
-Är det bara killar?! -Nej, då.
-lnte för att det är nåt fel... -Massor av tjejer också.
Hoppas jag. Jo, då. Var är Rona?
-På toa, tror jag. Var är Munch? -lngen aning.
Hon fick missfall igen.
Va?
-När? -l torsdags.
-Nu i torsdags? -Ja.
Det var femte gången.
Jag vet att hon älskar alla barnen som om de vore hennes egna, men...
Jag undrar om vi varit själviska. Vi väntar till 30-årsåldern-
-och sen blir vi förvånade när det är svårt att bli med barn.
Och miljoner 1 4-åringar blir med barn utan att ens försöka.
Det är fruktansvärt att känna sig så hjälplös.
Man ser barnen växa, och sedan...
...bara försvinna.
Och man vet inte om man ska döpa dem, begrava dem...
Förlåt.
Du har all rätt att vara förbannad. Eller nåt ännu värre.
Klart som fan jag kommer, du är ju min bror.
l eftermiddag. Ja, vi åker så fort Rona vaknat.
Sluta! Det är alltid du som betalar. Jag betalar, det klarar jag.
Vänta, nu har hon vaknat.
-Vad är det? -Min bror. Helena har lämnat honom.
-Vi ska åka till Miami. -Vad har hänt?
lVÄG TlLL MlAMl
Jag ser...
...nånting som är blått.
Du anade alltså ingenting, hon var som vanligt, va...?
Jag kollar svararen stup i kvarten. Tvångsmässigt, tio gånger i timmen.
Det sjuka är att jag är så arg att jag aldrig vill höra hennes namn igen-
-men om hon bad mig förlåta henne skulle jag bli så jävla lättad.
-Annabelle verkar ta det bra. -Ja, det är ännu sjukare.
-Vad har du sagt? -Att hon åkt på en affärsresa.
Jag trodde faktiskt att jag skulle komma på nåt.
Men sen frågade hon efter mamma så då sa jag att morfar hade dött.
-Sa du att pappa hade dött...?! -Nej, nej, Helenas pappa.
Du måste hjälpa mig. Om hon inte tänker kommer tillbaka...
...måste jag ju säga nåt åt Belle. Att mamma blivit mördad är väl fel?
-Ja, det vore nog traumatiskt. -Men slutgiltigt.
Var är min krona? Jag kan bara inte hitta min krona!
Nu svalde jag en fluga igen.
Och då svarade krabban:
Du hittar aldrig din krona, för den har jag gömt i havets djup!
-Slagsmål. -Hit med tungan!
-Sen blev de sams. -Du är min bästa vän.
-Jag älskar dig ändå. -Förlåt mig, jag älskar dina ögon.
Tack ska ni ha! Glöm inte att ge servitrisen dricks!
Säg god natt till farbror Burt och Verona.
-Natti natti, Bella. -Natti natti, gumman.
-Kan du stanna ett tag till? -Visst kan jag göra det.
Tack.
Skål.
-Har du sett det här? -Vad är det?
-Vad söt hon är. -Det togs i måndags.
Vi fick vänta i flera veckor på våra klassfoton...!
Vad har hon på läppen?
-Morotsjuice. -Morotsjuice...
Och så blev bilden.
Jag såg inte morotsjuicen när hon gick.
Jag kommer aldrig att se såna saker.
Mammor ser alltid morotsjuice. Mammor vet när kläderna är fel.
Mammor går och handlar med dem och ser till att inte håret är trassligt.
l ett slag har Helena ändrat flickans liv från ett där hon kan bli populär-
-till ett där hon säkert kommer att bli inåtvänd...klä sig illa...
...få titta längtansfullt på de flickor som har nya skor och rätt ryggsäck.
Det är bara morotsjuice. lnte whisky, eller klister.
Det är bara början.
Jag kommer att ägna varje stund åt att försöka skapa ett normalt liv.
Men den lilla flickan kommer alltid att vara flickan som inte har nån mamma.
Att jag ringer så här sent måste väl betyda att det är viktigt? Just det.
Vad heter du själv? Det vet jag redan.
Jag tror att du vet mer än du låter påskina...!
-Fan...! -Vad håller du på med?
Ringer alla hon kände.
-Tolv på natten? -Ja, jag överrumplar dem...!
-Kan du sluta med det nu? -Vem fan lämnar sin dotter?
Kanske nån som inte är så stark.
Vet du vad det värsta är? Hon är borta och familjen kan inte lappas ihop.
-Tänk om nån av oss ballar ur så där! -Det gör vi inte. Det kan lappas ihop.
Tack.
Burt... Det ordnar sig.
Se på mig.
Men tänk om nåt händer nån av oss och vi blir galna.
Tänk om jag går förbi en byggplats och får nåt i skallen-
-och pannloben ryker, och sen är jag ingen bra pappa.
-Hur går det då? -Du får väl undvika byggplatser.
Och Munch...
-Hon får också undvika byggplatser. -Jag menar allvar.
Visst vill man kunna ge henne allt hon nånsin velat ha?
Det är så orättvist...
Det är orättvist att hon inte kan få barn-
-och att dåliga föräldrar ändå får bli föräldrar.
Och bra föräldrar dör när deras döttrar går i college. Än sen, då?
Vi kan bara göra vårt bästa för det här barnet.
Mer kan vi inte göra.
Vill du gifta dig med mig? Åtminstone.
Aldrig.
Jag lämnar dig aldrig.
-Det lovar jag. -Jag vet.
Du lovade att aldrig gifta dig eftersom dina föräldrar inte kan vara med.
Och du lovar att aldrig lämna mig...
...men lovar du att aldrig lämna vårt barn?
Det lovar jag.
Ja.
Lovar du att sluta prata om att kunna hitta-
-eller inte hitta min vagina efter förlossningen?
Ja.
Lovar du att låta mig maka...snida...
...på mina lediga stunder, och lära vår dotter allt om Mississippi?
Ja.
Lovar du att aldrig snöa in på sjöhästar?
-Ja. -Bra!
Lovar du att låta vår dotter bli tjock eller smal-
-eller väga vad som helst bara hon är lycklig?
Att vara viktfixerad är för banalt för vår dotter.
Lovar du att lyssna på henne när hon säger något?
Verkligen lyssna. Särskilt när hon är rädd.
Och att hennes strider blir dina?
Ja.
Och lovar du, om jag skulle dö en pinsam och tråkig död-
-att säga åt vår dotter att hennes far dödats-
-av ryska soldater i en närstrid-
-i ett försök att rädda livet på 850 tjetjenska föräldralösa barn?
Ja.
Tjetjenska föräldralösa barn. Ja.
-Vi hade ett apelsinträd. -Vilka då?
När vi var små.
Pappa var så stolt över det.
Han planterade det en vår. Han gick ut varje morgon-
-men det blev aldrig några apelsiner.
Det hade nån sjukdom eller så var det fel jord.
En morgon väckte mamma Grace och mig jättetidigt, klockan fem eller så.
Hon tog med oss till trädet med två matkassar fyllda med apelsiner...
...och ananas och vindruvor och meloner av nån anledning.
Sen hängde vi upp all frukt i trädet med tejp och snöre.
Det funkade faktiskt.
Sen gömde vi oss i bilen och väntade på pappa.
-Vad sa han? -Han stirrade på det i en hel minut.
Bara stirrade.
Först trodde han nog de var riktiga, att trädet burit frukt under natten.
Men sen såg han väl ananaserna...
Han började skratta, högre än vi nånsin hört honom skratta.
Grace och jag sprang ut ur bilen och bara tjöt.
Och mamma...
Och efter den gången...
...brukade nån av oss hänga upp frukt ibland.
Oftast i plast, som päron eller...
...jordgubbar eller bananer.
HEM
-Börjar du känna igen dig? -Jag tror det.
Jag vill känna igen mig, men jag vill att det ska kännas nytt - för oss.
Så det känns som om vi har hittat det.
-Förstår du hur jag menar? -Ja.
Är du beredd?
Ja, det är jag. Är du?
Ja, det är jag.
Jag hade glömt hur vackert det är.
Det är ju...
...helt perfekt för oss.
Visst är det?
Det hoppas jag.
Det hoppas jag verkligen...!