WONDER LONDRA
STRÂMTOAREA MALACCA 1874
Dle, bancuri în toate părţile.
Nisip sau recif, nu-mi dau seama!
Căpitane, piraţii malaiezieni ne-au încolţit.
Trebuie să ne predăm.
Predarea vasului tatălui meu nu va garanta supravieţuirea, dle Phelps.
Apă mică!
Drept înainte, toate pânzele sus!
Căpitane! Vasul va naufragia.
E imposibil!
Ştiţi părerea mea despre acest cuvânt, dle Phelps.
Toate pânzele sus!
Toate pânzele sus, băieţi!
Toate pânzele sus!
Mult la babord, Harper!
Dacă întoarcem la babord cu toate pânzele sus, ne răsturnăm!
Exact!
Flăcăi, lăsaţi pânzele jos!
Nu avem toată ziua la dispoziţie!
Ţineţi-vă bine!
Apa e prea mică.
Ne trebuie toate pânzele sus!
- Will! Rezistă, flăcăule! - Ajutor!
Se răstoarnă.
Ţineţi-vă, băieţi!
Ţineţi-vă, flăcăi!
Ai reuşit, căpitane!
Singurul mod de a face imposibilul e să crezi că e posibil.
Stabileşte cursul spre Londra, Harper!
Ne-am terminat treaba aici.
Legaţi braţul, flăcăi! Mergem acasă!
ALICE ÎN ŢARA OGLINZILOR
HARTA LUMII CHARLES KINGSLEIGH
LONDRA 1875
Căpitanul pe ţărm.
Căpitane.
Mamă.
Iată-te!
În sfârşit!
Dră Kingsleigh!
Dv şi Wonder aţi fost aşteptaţi peste un an.
Au fost complicaţii.
Piraţi şi de-astea.
Jurnalele sunt în cabina mea.
Îi spuneţi lordului Ascot că aş vrea să-l văd imediat?
Mă tem că lordul Ascot a murit cât aţi fost pe mare.
Titlul a fost transmis fiului său.
- Hamish? - Întocmai.
E preşedintele consiliului acum.
Cât de nefericit!
Scrisorile tale au fost foarte rare.
Abia dacă ştiu unde ai fost în tot acest timp.
Mamă, China e incredibilă.
Am urmat Fluviul Albastru până în interior.
Majoritatea oamenilor nu mai văzuseră o persoană blondă.
- Nu ţi-a fost niciodată frică? - Ba da.
- Dar atunci mă gândeam la tata. - Vorbeşti ca el.
Mi-e dor de el.
Şi mie.
Dar anii trec repede pentru mine acum.
Timpul e un stăpân crud.
Timpul e un hoţ. Şi un ticălos.
Am auzit că familia Ascot sărbătoreşte succesiunea lui Hamish în seara asta.
Perfect!
Ar trebui să ne ducem.
Mă tem că invitaţia s-o fi pierdut în poştă.
Prostii! Lady Ascot a spus cândva că suntem întotdeauna binevenite.
De altfel, am o propunere pentru Hamish.
Hamish s-a însurat anul trecut, Alice.
Pare să fi depăşit refuzul tău făcut în public.
O propunere de afaceri, mamă.
Pleci din nou?
Atât de curând?
Sunt probleme aici care ar beneficia de atenţia ta.
După următorul meu voiaj,
nu va mai trebui să-ţi faci nicio grijă.
Pot să-mi fac griji pentru deseară?
Mi-aş fi dorit să-ţi fi pus rochia galbenă.
Dacă e bună pentru văduva împăratului Chinei,
e bună şi pentru familia Ascot.
Trebuie să fii mereu atât de încăpăţânată?
Nu. E doar mai distractiv aşa.
Ce are pe ea?
E fata Kingsleigh.
Scuze!
Scandalos!
Artistă de circ.
Dră Kingsleigh?
Ce faceţi aici?
Am venit să-i dau raportul lordului Ascot.
Da.
Urmaţi-mă!
Helen...
Ce surpriză!
Alice! Bun venit acasă!
Ne temeam că nu te mai întorci cu vasul nostru.
Vasul meu. Bună, Hamish!
Se cuvine să i te adresezi soţului meu cu "Lord Ascot".
Pentru asta ţinem serata asta, în fond.
Dră Kingsleigh, ea e soţia mea, Alexandra.
Noua lady Ascot.
Hamish mi-a spus că ai călătorit prin lume în ultimii trei ani.
Da. Doar ce m-am întors.
Cum a fost?
Lumea?
Da.
Foarte plăcută. Ar trebui s-o vizitaţi cândva.
Scuzaţi-mă că vă întrerup, lord Ascot,
dar am venit să vă dau raportul.
Fireşte.
Urmaţi-mă, dră Kingsleigh!
Şi dv, dle Harcourt.
Dlor, v-o prezint pe dra Alice Kingsleigh.
Dră Kingsleigh, consiliul.
Bună seara, dlor!
Lumea ne este deschisă, dar trebuie să ne mişcăm repede.
Sunt încredinţată că viitoare expediţii pe Râul Wu...
Îmi pare rău, dră Kingsleigh.
Nu vor mai fi expediţii.
Poftim?
Există un post la biroul de funcţionari.
O să începeţi la Dosare,
dar, cu timpul...
Nu e legat de China, nu?
E din cauză că te-am refuzat de soţ.
Îmi pare rău, dră Kingsleigh, dar asta e tot ce putem face pentru dv.
Nicio altă companie nu angajează funcţionare.
Darămite căpitani de vas.
Nu puteţi face asta!
Deţin 10% din companie.
Tatăl tău a pus acele acţiuni deoparte pentru mine.
Vă corectez.
I le-a dat mamei dumitale,
care mi le-a vândut mie acum un an, cât aţi fost plecată.
Şi obligaţiunea pe casă.
Casa ei?
Obligaţiunea se va achita cu vasul tău.
Dar a fost vasul tatei.
Într-adevăr.
Cedaţi vasul
şi primiţi casa.
Veniţi la muncă luni dimineaţă
şi veţi primi un salariu şi o pensie.
Şi să renunţ la Wonder?
Altfel, nu vă putem ajuta.
Nici pe mama dv.
Alice...
Alice!
Cum ne-ai putut vinde acţiunile?
Tot ce fac e pentru tine, Alice.
Ca să începi viaţa decent.
Acum 5 minute, eram căpitan de vas.
Nu e o meserie de femeie.
Timpul e împotriva ta şi tu eşti nesăbuită cu el.
Cândva credeam că pot face şi 6 lucruri imposibile înainte de micul dejun.
Ăsta e vis de copil.
Wonder e doar un vas.
Nu e doar un vas.
E vasul tatei.
Singurul lucru pe care-l iubea.
Singurul pe care-l iubesc şi eu.
El n-ar fi permis asta.
Ei bine, nu mai e aici!
Nu poţi face lucrurile aşa cum vrei să fie.
Toate femeile se confruntă cu asta.
Am fost nevoită.
Nu vreau să ajung ca tine.
Să cedez Wonder?
Şi să renunţ la imposibil?
Cine voi fi atunci?
Eşti Alice, bineînţeles.
Absolem?
Absolem!
A petrecut luni de zile pe râu.
Îmbrăcată ca o băştinaşă.
Fireşte, se ştie că afectează mintea bărbatului, darămite a unei femei.
- Aşteaptă! - Exact ca tatăl ei.
Un om grozav, fără îndoială, dar cu mintea dusă.
Se pare că aşchia n-a sărit departe de trunchi.
Absolem!
Curios.
E încuiată! E cineva înăuntru.
- Cine e acolo? - Cine e acolo?
Ai intrat ilegal. Camera asta e interzisă!
Să aducă cineva cheia!
Lord Ascot, e cineva în biroul tatălui dv!
Curios şi chiar mai curios.
O, nu, nu iar!
Toţi caii mei, toţi oamenii mei, săriţi în ajutor!
Toate piesele împreună mai întâi.
Într-un morman, aici!
Cum arăt? Spuneţi-mi, suport.
- Nu e chiar cum se sparge în figuri. - E doar o coajă de om.
Hai, te rog, mereu faci gluma asta.
Nu vrei să spui "omleta"?
Caută nişte glume noi!
Aş fi foarte recunoscător...
Îmi pare rău.
Neîndemânatică, ca întotdeauna, şi de două ori mai prostuţă.
N-am crezut că o să-ţi dai seama.
Absolem!
Scuză-mă, dră, ne va trebui ăsta.
Îmi faceţi toţi silă!
Ai fost plecată prea mult timp, Alice.
Şi el se va duce nu peste mult timp.
Cine se va duce?
Ce s-a întâmplat?
Totul va deveni clar cu Timpul.
Deocamdată, grăbeşte-te!
Şi ai grijă pe unde calci!
- Alice! - O, Alice!
Ce bine că eşti, în sfârşit, aici!
E iar fata aia!
Alice!
Te-ai întors.
Nu fiţi drăguţi cu ea!
A întârziat.
Am picat prost?
Dimpotrivă!
Ne temeam că nu mai vii deloc.
Care e problema?
Pălărierul e problema.
Sau problema cu Pălărierul.
- Prima. - Nu, ultima.
Tweedles!
E nebun.
Pălărierul?
Da, ştiu.
Asta-l caracterizează.
Asta îl face să fie...
... el.
Dar a devenit mai sumbru, mai puţin prostănac.
Îşi interzice să râdă.
Şi niciun plan al nostru nu-i poate smulge un zâmbet.
Speram să ne ajuţi să-l salvăm.
Ce s-a întâmplat?
A fost o furtună mare.
Ne-am aventurat în Pădurea Tulgey, ca să investigăm.
Vino, patrupedule!
Aport!
Rândul tău!
Aport, căţeluş!
Pălărierul era perfect pălărios
până când...
... pălăria aia albastră de hârtie...
... i-a amintit cumva...
... de tragedia familiei sale.
Ucisă de Jabberwocky de Ziua Horunvendush,
cu mulţi ani în urmă.
Nu mai e în apele lui.
Dacă l-ar putea aduce ceva înapoi ar fi să te vadă din nou.
- O, da. - Într-adevăr.
Ei bine, unde e?
Pleacă!
Nu poţi intra.
Pălărierule, sunt eu.
Alice.
Eşti tu.
Şi eşti aici.
Eşti tu, nu-i aşa?
Da, Pălărierule.
Bine.
Eşti singura.
Dar ai fost întotdeauna Alice.
De aceea ştiu că ai să mă crezi.
Mi-a fost dor de tine, Pălărierule.
E familia mea, Alice.
Familia ta?
Da.
Familia mea.
Pierdută de mulţi ani.
Sau aşa am crezut.
Uite!
Am găsit asta.
Prima pălărie pe care am făcut-o.
Am crezut că a fost aruncată cu mult timp în urmă.
E imposibil să fie aici, şi totuşi...
... iat-o aici!
Dacă pălăria asta a supravieţuit,
trebuie să fi supravieţuit şi familia mea.
Dar, Pălărierule, asta e...
Am crezut că nu sunt vrednic de numele Hightopp.
Tata era un om foarte serios.
Ne-am certat îngrozitor.
Nu i-am spus că-mi pare rău când am avut ocazia.
Dar asta înseamnă
că pot îndrepta lucrurile.
Pălărierule...
Familia ta...
Dar...
... mă crezi, nu-i aşa, Alice?
Vreau asta.
Pălărierule!
Nu eşti bine.
Ce pot să fac?
Bineînţeles.
Alice a mea
mi-ar putea aduce familia înapoi.
O, dar...
Pălărierule, problema e...
... că familia ta a murit.
Demult.
Chiar tu mi-ai spus.
Nimeni nu îi poate aduce înapoi.
Numai tu.
Îmi pare rău.
Dar este...
Este imposibil.
Tu
nu eşti tu!
Pălărierule, te rog!
Afară!
Nu ştiu cine eşti.
Nu eşti Alice a mea.
Alice a mea m-ar crede.
Pălărierule!
Pălărierule, te rog!
Te rog!
Trebuie să facem ceva.
E atât de bolnav!
Mă tem că e
pe moarte.
Vai de mine!
Vai, vai!
Nu...
Nu-l putem pierde, Alice. Nu putem.
Ca să-l fac bine, a spus că trebuie să-i aduc familia înapoi.
Dar asta
nu se poate.
Doar dacă s-ar putea.
Ce?
Doar dacă ar exista o cale.
Nu, nu, nu! Nu trebuie! Nu trebuie.
Ce este?
E periculos. Primejdios. E prea mult de cerut!
Ce este?
Alice...
Trebuie să te întorci în timp.
O, nu!
Întoarce-te în trecut şi salvează familia Pălărierului.
Dacă iluzia Pălărierului e adeverită,
atunci ar fi din nou bine.
Să mă întorc în timp?
Dar cum?
Cronosfera.
Poftim? Crono-cum?
Cronosfera.
Sursa care alimentează Ceasul Mare al Timpului.
Legenda spune că te lasă să traversezi Oceanul Timpului.
Niciunul dintre noi n-o poate folosi, pentru că am fost deja în trecut.
Şi, dacă tu din trecut te vezi pe tine din viitor...
Ce se întâmplă?
Nu s-a întâmplat niciodată.
Însă, dacă s-ar întâmpla,
totul va fi de domeniul trecutului.
Sună foarte periculos.
Este. Extrem de periculos.
Deoarece nu eşti de aici, numai tu o poţi folosi, Alice.
Nu este imposibil,
doar
neposibil.
Te-am prins!
Pălărierul este cel mai bun prieten al meu.
Dacă are nevoie, am să-l ajut. Orice-ar fi.
Alice!
- Atât de curajoasă! - Ştiam eu că o să ne ajute.
Unde anume este Cronosfera?
În mâinile Timpului. E a lui.
Scuze, Timpul e un el?
Trăieşte într-un gol de infinitudine, într-un castel de eternitate.
Pe aici, la o milă de pendul.
Foarte frig.
Să găsesc castelul Timpului, să împrumut Cronosfera,
să mă întorc în timp în Ziua Horunvendush,
să salvez familia Pălărierului de la moarte şi, prin urmare, pe Pălărier.
Şi încearcă să nu distrugi trecutul, prezentul sau viitorul.
Încercam doar să ajut.
Ce s-ar putea întâmpla?
Drum bun, Alice!
Pălărierul se bizuie pe tine.
Ca noi toţi.
Alo!
E cineva aici?
Alo!
Coridor stupid, după forma mea.
Ziua asta nu se mai termină?
Se agaţă de mine ca nişte pantaloni transpiraţi.
UNDERLANDIENI VII
Cine s-a oprit?
Cine a bătut
ultimul "tac"?
A bătut...
... ultimul "tic"?
Briliam...
... Hinkle.
Brilliam Hinkle.
Ţi s-a scurs timpul.
Hai să te băgăm, dle Hinkle...
UNDERLANDIENI DECEDAŢI
... unde ţi-e locul, în ordine alfabetică.
Higgens.
Highbottom.
Nu e încă aici.
Highturn.
Highview, Himmelby.
Hinkle.
Sper că ai fost fericit.
Sper că ţi-ai folosit timpul bine.
Noapte bună!
Cine e acolo?
Te-am văzut.
Cum ai intrat?
E imposibil.
Ieşi, viermişor zvârcolitor!
- E o fată. - Vă rog, dle!
Scuze de deranj, dar, dacă mi-aţi acorda puţin timp...
Timp?
Domnişoară...
Eu sunt
Timpul.
Infinit...
... etern...
... nemuritor...
... de nemăsurat.
Doar dacă nu ai un ceas.
Aşa că, fiind Timpul,
trebuie să dau o parte din mine,
ca tu să mă ai.
Înţelegi ce spun?
Da.
Chiar?
Promiţi să fii concisă?
Păi, pot...
Pentru că nu suport
oamenii incapabili, nedornici sau...
... neconstrânşi să formeze propoziţii scurte.
Prietenul meu e în pericol de moarte.
Ajunge cu trăncăneala ta interminabilă!
Am lucruri importante de făcut.
Vă rog!
Nu mi-aţi răspuns la întrebare.
Un minut.
De ce porţi soldatul ăla răpus în buzunar?
Arată-l!
E stricat.
Kaput!
A fost al tatălui meu. Nu mă despart de el.
Toată lumea se desparte de tot până la urmă, draga mea.
Priveşte!
Magnificul Ceas Mare al Timpului.
El este eu, iar eu sunt el, de asemenea,
şi tot ce-a existat sau va exista.
Eu am făcut poezia asta.
Nu uitaţi, fiţi vioi!
Wilkins!
Spatele drept, privirea înainte.
Ce face maşina mea invincibilă?
- Este... - Linişte!
Vorbeşti când ţi se vorbeşte!
- I s-a vorbit! - Aiurea!
Maşina, Wilkins!
Cum este?
Bună!
Cine eşti tu?
Artizanii ăştia minusculi sunt Secundele mele.
Curios!
Şi presupun că fiecare Secundă e valoroasă.
Valoroasă? Aş vrea eu!
Sunt cam proşti.
A fost urât din partea mea.
Îmi pare rău.
Ţi-am spus. Imbecili!
Haide!
Deci, întrebarea ta...
Care e? Ai exact un minut.
E vorba de Pălărier.
Tarrant Hightopp. Mi-e prieten foarte bun.
Şi, în ultima vreme, a devenit convins că familia sa decedată e încă în viaţă.
Şi, fireşte, familia sa nu poate fi în viaţă,
pentru că Jabberwocky i-a ucis familia de Ziua Horunvendush
şi eu, pe Jabberwocky de Ziua Frabjous,
iar acum aş vrea Cronosfera.
Este musai ca...
Cronosfera.
- Ăsta nu a fost un minut. - Vrei s-o împrumuţi.
S-o închiriezi.
S-o furi.
Da.
Ceri...
... să dezintegrezi istoria.
Cronosfera alimentează Ceasul Mare.
Dar am nevoie de ea.
Fără ea, Pălărierul s-ar putea să nu-şi revină.
- Şi trebuie să... - Wilkins!
Wilkins!
Uşă stupidă!
M-aţi chemat, dle?
Wilkins, ia de-aici, te rog,
blonduţa asta de grădiniţă!
Imediat, dle!
Fără interlopi!
Vă mulţumesc pentru dv, dle.
Vino, vino!
Pentru ce?
Pentru Timpul dv.
Domnişoară...
... nu poţi schimba trecutul.
Deşi îndrăznesc să spun că ai putea învăţa ceva de la el.
Hai odată!
Generaţia asta viitoare...
Acum întoarce-te de unde ai venit, dră!
Până la capăt.
Wilkins!
Da, dle!
E aici! Liebchen e aici!
Vin, dle!
Repede! Fuguţa!
Bun, aşa! Hop, ţop! Secundele afară!
Înapoi!
Staţi aliniaţi!
Alteţă!
"Majestate"!
Majestate!
Stăpânul vă aşteaptă în hol.
Să vă anunţ?
Nu te deranja! Mă anunţ singură.
Tic-Tac! Unde eşti?
Tic-Tac!
Vin, iubirea mea!
Cadou!
Bineînţeles.
Draga mea...
Pot să-ţi spun că ai capul foarte, foarte mare astăzi.
Îţi ofer un cadou făcut numai din dragoste.
Şi un pic de metal şi lemn, fireşte.
Ştiu cât îţi plac lucrurile micuţe.
O să-l preţuiesc veşnic.
Bine!
Vai de mine!
Cronosfera.
Ce te supără, draga mea?
Ştii ce îmi doresc.
Dar, iubirea mea, am făcut deja atâtea pentru tine!
Da, da, prea bine.
Dar nu înţelegi?
Că...
... eu, cu creierul meu mare,
şi cu...
... Cronsfera ta mică...
... m-aş putea răzbuna pe sora mea.
Şi am putea domina trecutul, prezentul şi viitorul.
Îmi ceri imposibilul, draga mea.
Nu îţi pot da Cronosfera.
Mi-ai da-o dacă m-ai iubi.
Nimeni nu mă iubeşte.
Nimeni nu se teme de mine.
Dar te iubesc.
Pupic?
O, nu!
Ceasul Mare!
Wilkins!
Sunt în spatele dv, dle!
Tic-Tac!
Secunde în Minute.
Tic-Tac!
Nu mă abandona când sunt bosumflată!
Ce e cu tine?
Cronosfera!
Alice...
Nu!
Opriţi-o!
Opriţi-o, imbecililor!
TRAGE DE MINE
Ce idiot a pus eticheta aia?
Dumneavoastră, stăpâne.
Mersi că ţi-ai recunoscut greşeala.
Idiotule!
Cum funcţionează asta?
Stai! Opreşte-te!
Opreşte-te, şoricelule!
Nu! Nu!
Cum arăt? Spuneţi-mi, suport.
E doar o coajă de om.
E ca un vas.
Drept înainte!
Vino, patrupedule! Aport!
Pălărierul!
ZIUA KEBEK VIITOR TRECUT
Nu-ţi face griji, Pălărierule!
Am să vă salvez pe tine şi pe familia ta.
Alice?
Alice aia?
Ucigaşa Jabberbabywocky-ului meu?
Motivul pentru care am fost izgonită din regatul meu?
Alice aia?
Idiotule!
Îi vreau capul!
Sunteţi bine, dle?
A început.
Fără Cronosferă,
Ceasul Mare se va strica.
Timpul însumi mă voi opri
şi toţi cei din Underland vor dispărea.
Vor dispărea?
Wilkins, ai grijă ca Ceasul Mare să bată.
Eu? Am spus-o cu voce tare, nu?
Adică, bineînţeles, dle.
Şi eu trebuie s-o găsesc pe fetiţa de grădiniţă.
Aoleu!
Ce se întâmplă?
Probabil a luat Cronosfera.
Ai grijă, dragă Alice! Ne punem speranţa în tine.
ZIUA HORUNVENDUSH
Ziua Horunvendush!
ZIUA ICKUM JLARZ SCRUDRUE
Tu!
Dă-mi ce-mi aparţine!
Dă-mi-o înapoi
sau nu va mai rămâne nimic din mine!
Întoarce-te!
Nu poţi câştiga o cursă împotriva Timpului.
Sunt inevitabil.
ZIUA TOOMALIE
Pălărierule?
Tu eşti!
Eşti iar tu!
Dacă nu sunt, aş vrea să fiu.
- Ne-am cunoscut? - Da!
Adică nu, nu încă.
E ciudat...
Am impresia că ar trebui să te cunosc.
Ne-am întâlnit când eram mai mică.
Nu-mi amintesc.
Pentru că nu s-a întâmplat încă.
- Când o să se întâmple? - Peste câţiva ani.
Când vei fi mai mare.
Te întâlnesc când tu eşti mai mică şi eu, mai mare?
Îmi dau seama că nu are sens.
Are sens pentru mine.
Eu sunt Tarrant.
Ştiu. Eu sunt Alice.
Alice, se pare că ai încurcat timpul.
Nu e încurcat deloc.
De fapt, e foarte supărat pe mine.
Eşti dusă cu pluta, nu-i aşa?
Aşa mi s-a spus.
Toţi cei buni sunt.
Ascultă, ştiu că sună ciudat, dar trebuie să-ţi găsesc familia.
Păi ai noroc. Pe aici!
Minunat!
Într-adevăr.
Felicitări, dragă Mirana, pentru majorat!
Şi acum,
moştenitoarea.
Coroana pentru prinţesa Iracebeth.
Ţărani proşti!
Linişte!
Ce faci, idiotule?
Pune-mi-o pe cap!
Mă faci să arăt ca o proastă.
Hai odată!
Imbecil incompetent!
Linişte!
Următorul care râde nu va mai râde niciodată!
Iracebeth, te rog!
Cum ai putea opri lumea să râdă?
Puneţi-i o pungă pe cap!
Pune-ţi tu o pungă pe cap!
Puneţi-vă toţi pungi în cap!
Da, o să vă coasem buzele,
o să vă tăiem limbile, o să vă tăiem urechile, tăiem tot!
Tăiaţi-le, tăiaţi-le...
Tăiaţi-le...
Iracebeth, ajunge!
Iracebeth...
Întotdeauna am sperat
că, într-o zi, ai să ai calităţile necesare pentru a deveni regina
care te-ai născut să fii.
Îmi dau seama acum că acea zi n-o să vină.
Locuitori ai Witzendului,
la moartea mea,
coroana îi va reveni...
... prinţesei Mirana.
Tată, nu!
Dar nu e drept!
Eu sunt cea mare!
Nu eşti potrivită pentru domnie, Iracebeth!
Te urăsc!
Vă urăsc pe toţi!
Şi pe tine n-am să te uit niciodată, Hightopps care râzi în barbă!
Nu, am să mă răzbun cumplit!
Mizerabil!
- Nătâng. - Racie...
Nu mă lua cu "Racie"!
Tu ai început!
De ce nu le spui adevărul?
Bănuiam eu.
Nimeni nu mă iubeşte.
Nimeni nu mă iubeşte!
- Racie! - Iracebeth!
Dacă vrei să fii pălărier vrednic de numele Hightopp,
trebuie să fii sănătos la minte, treaz, disciplinat.
Tot ce acum tu nu eşti!
Doar am râs, tată.
Nu m-am putut abţine.
Capul ei e cam voluminos.
Ai costat-o pe prinţesă coroana!
Ştii ce înseamnă asta pentru noi?
De ce nu sunt destul de bun pentru tine?
De ce eşti mereu aşa o dezamăgire pentru mine?
Poftim! Ai spus-o.
Ai spus-o, tată.
Dacă te dezamăgesc atât de mult...
... bănuiesc că n-o să-ţi pară rău dacă plec de acasă.
Nu.
Tarrant!
Pălăria mea, te rog, mamă.
Tarrant...
- Zanik... - Nu.
Te rog! Spune-i să rămână!
Zanik, te rog!
Tarrant...
Tarrant?
Pălărierule!
Pălărierule! Aşteaptă!
Nu sunt pălărier.
Ba sigur că eşti. Tu eşti Pălărierul.
Sau o să fii, când te-am cunoscut.
Ar trebui să-l întâlneşti pe prietenul meu Thackery. E nebun ca tine.
- Nu bei un ceai cu noi? - Pălărierule, te rog!
Trebuie să te întorci la familia ta.
Ce ştii tu despre familia mea?
Sunt în pericol.
Trebuie să-i avertizezi despre Ziua Horunvendush.
N-am idee despre ce vorbeşti.
Dacă tata te-a trimis ca să mă faci să mă răzgândesc, n-ai să poţi!
Dacă nu te duci să vă împăcaţi, o să-ţi pară rău. Ştiu sigur.
Poate mai târziu.
Eu mi-am pierdut tatăl.
Şi mi-e dor de el în fiecare zi.
Dacă pleci acum, şi tu ai să-l pierzi.
Pentru mine, e pentru totdeauna.
Pentru tine, nu e nevoie să fie aşa.
Tu încă-l poţi recâştiga, şi-atunci ai să fii iar tu însuţi.
Şi pălărier, exact ca el.
Ultimul lucru pe care-l vreau e să ajung ca tata.
Tarrant, aşteaptă!
Familia ta va pieri şi tu nu vei fi făcut nimic ca să opreşti asta.
Bine. Îi avertizez eu.
Dle Hightopp!
Îmi acordaţi un moment?
Trebuie să aflaţi ceva teribil de important.
Dle Hightopp!
Ne cerem scuze.
Ştiţi de necazul surorii mele.
Nu e nevoie de scuze, Alteţă.
Tot Witzendul plânge ziua accidentului surorii dv.
Ziua Fell, când ceasul a bătut ora 6.
N-am să uit seara aceea înzăpezită, când s-a lovit la cap în piaţă.
Eu şi ea ne-am...
Momentul acela a schimbat totul.
Dar, dacă acel moment nu s-ar fi petrecut,
Ziua Horunvendush n-ar exista.
Pălărierul ar fi salvat!
Scuzaţi-mă!
Cine era fata aceea ciudată?
Vai de mine!
Nu vă faceţi griji! Putem face asta!
Doar că nu cu el.
Capul sus, Tarrant!
O să ne distrăm acum că locuieşti aici.
E ora ceaiului!
Străluceşte, străluceşte, liliac micuţ Cât mă întreb pe unde te-ai dus
Sus, deasupra
El cine e?
Salutări, underlandezi!
Eu sunt Timpul.
Cel infinit şi nemuritor.
Personificarea timpului.
Ştiu că poate ideea vi se pare puţin cam greu de digerat,
dar vă rog să vă menţineţi uluirea scurtă şi la subiect.
- Alteţă. - Încântat, dle.
Caut o hoaţă de un intelect redus.
Are părul...
Da?
... gălbior.
Numele ei...
... Alice.
Şi ce treabă aveţi cu ea?
A luat ceva de la mine.
N-am să spun ce anume. Nu este important.
E o nimica toată.
Nu văd de ce faceţi atâta tărăboi.
Nu e mare lucru. Îmi trebuie înapoi.
Dar nu că aş fi îngrijorat.
Cât mai curând posibil.
Oricum, rezultatul mi-e egal.
Să mi-o dea! Cine ştie de asta?
Aveţi noroc, dle oportun.
Pentru că tocmai astăzi
am invitat-o pe Alice la ceai.
- Stai! Ce e un Alice? - Şşşt!
De ce nu luaţi loc
şi putem aştepta împreună.
Nu e loc la masă.
Nu e loc. Nu e loc.
E loc destul.
- Ceai pentru oaspetele nostru. - Ora ceaiului!
Ne simţim atât de bine aici!
Aţi vrea o brioşă?
Brioşă!
- Nu. - Aşadar...
Dacă eşti într-adevăr însuşi Timpul sau ce susţii tu...
Brioşă. Brioşă.
... poate-mi poţi răspunde la asta.
Întotdeauna m-am întrebat când este "curând".
Dacă mă jigneşti, va fi o eternitate.
Nu! Nu e drept! Nu e drept!
ZIUA FELL
Chiar îmi aminteşte de cineva.
Nu ştiu de cine.
Cred că arată un pic ca tine, frate.
Aiurea! E hidos!
Arată mai mult ca tine.
Vino înapoi!
Hei, Tarrant!
Tarrant! Uită-te la asta!
Acum mă vezi, acum...
Stai o clipă! Stai o clipă! ... nu!
Unde a dispărut pisica?
Te-am prins!
În gardă!
Dimpotrivă, în gardă!
E aproape ora 6.
Bună!
Ai un cap foarte frumos.
Mulţumesc.
Un cap frumos merită o pălărie foarte frumoasă.
Aşa spune tata.
Face cele mai bune pălării din Witzend.
Ai vrea să-ţi facă una?
Haide! Poate face orice pălărie.
O bonetă, o pălărie de paie, un coif, un fes, o pălărie de damă...
Mănânci toate tartele.
- Îţi dau crustele. - Nu vreau crustele!
Dacă nu vă înţelegeţi,
n-o să mai fie tarte pentru niciuna.
Afară din bucătăria mea!
Fuguţa!
E adevărat că vindeci toate rănile?
Timpul e de partea mea.
Şi de ce nu aştepţi după nimeni?
Nu găsesc Timpul!
Chessur...
Unde ai fost? Ai întârziat.
De fapt, am venit chiar la Timp.
Am puţin Timp.
Voi, prostuţilor,
chiar credeţi că n-am mai auzit aluziile astea răutăcioase până acum?
Încercările voastre de ironizare sunt nule.
Uitaţi! Timpul zboară!
Ajunge!
Nu mă mai irosim!
E cel mai frumos timp din viaţa mea?
Tată, uite! O clientă cu un cap minunat.
Chiar aici.
Care este pălăria la care tânjiţi, dnă?
Ceva...
... cu pene?
Ceva...
... cu nasturi?
Bună ziua, dră!
Bună ziua, dle!
Scopul unei pălării e să te conformezi societăţii.
Nu să fie amuzantă.
Tată...
... am eu ceva amuzant.
Ce este?
O pălărie.
Tarrant, ai pus-o invers.
- Nu, o s-o strici! - Acum lasă-mă să termin!
Vai de mine!
În fine...
Mâine,
o să-ţi arăt cum se face o pălărie adevărată.
Tarrant!
Eşti prea aspru cu el, Zanik.
A face pălării e treabă serioasă.
Nu pot lăsa ideile sale frivole să-i împiedice adevăratul potenţial.
Acum...
Da.
Da, cred că pălăria asta o să ţi se potrivească...
- ... perfect. - Mulţumesc mult, dle Hightopp.
Deşi trebuie să plec.
O seară minunată!
Unde e?
Ce faci?
Nimic.
Când vine?
Ei bine...
N-am spus că o să vină...
... bătrâne.
Am spus doar că am invitat-o.
Foarte bine. Foarte inteligent.
Bine jucat, dle!
Bine jucat!
Mulţumesc.
M-ai întrebat înainte când este "în curând"?
Hai să-ţi explic când este "acum", bine?
Acum este...
... la exact un minut de ora ceaiului.
Şi, până tânăra Alice nu vine la ceai,
va fi mereu un minut până la ora ceaiului,
pentru tine şi ai tăi
tolomaci.
Ai grijă!
Bucură-te de prezent!
I-am văzut adevărata faţă.
E timpul să plece.
Trebuie să recuperez Cronosfera.
Nu poate fi departe.
Ce tip curios!
Ce domn!
Pa, pa!
Nu pot să cred că a spus asta.
Tu?
Nu pot să cred că a spus asta.
Ce?
Nu mă pot mişca.
Stai! Ce a făcut?
Tipul ne-a blocat pe toţi la un minut până la ora ceaiului.
Ora ceaiului pentru totdeauna!
Poftim, furnicuţelor!
O casă nouă, frumoasă!
Ce v-am spus eu vouă?
Gata cu tartele!
Eu n-am mâncat tarte.
De ce ai cruste sub pat?
Ea le-a pus acolo.
Aşa e, Mirana?
Aşa e. Spune-i!
Spune adevărul, Mirana!
Ai mâncat tartele şi ai pus crustele acolo?
Nu.
Dar asta ai făcut! Minţi!
Tartele sunt sub patul tău.
Nu da vina pe sora ta!
Nu! Nu e drept! Nu e drept!
Bătaia orei 6!
Ceasul.
O să se lovească la cap!
Nu!
Capul meu.
Trandafiri stupizi!
Prinţesa.
O, nu!
Eşti bine la cap, dră?
Ai grijă! Se umflă.
O, nu!
Iracebeth?
Iracebeth!
Unde e?
Draga mea!
- Tati, mă doare capul. - Ia-mă de după gât!
Mirana!
Ai văzut asta?
Da. A căzut rău.
Trecutul nu poate fi schimbat.
Deşi, îndrăznesc să spun, că ai putea învăţa ceva de la asta.
Prima pălărie pe care am făcut-o.
Credeam că a fost aruncată cu mult timp în urmă.
A păstrat-o.
E imposibil să fie aici şi totuşi...
iat-o aici!
Dacă pălăria asta a supravieţuit,
trebuie să fi supravieţuit şi familia mea.
UNDERLANDIENI DECEDAŢI
Higgens.
Highbottom.
Nu e încă aici.
Niciun Hightopp.
Sunt în viaţă.
Sunt în viaţă!
Nesăbuinţa ta
mă uluieşte.
Nici nu ai idee de cât de nesăbuită
ai fost.
Pericolele pe care le-ai cauzat.
Ce o să ne facem?
Repede! Unde e manualul? Cine are manualul?
Am nevoie de Cronosferă acum!
Trebuie dusă la Ceasul Mare.
Dar Ziua Horunvendush.
O mai folosesc doar o dată.
Trebuie să aflu ce s-a întâmplat cu familia Hightopp, ca să-i salvez.
N-o să salvezi pe nimeni. Oriunde te duci, am să te găsesc.
Ceasul Mare nu trebuie să se oprească.
Nu poţi scăpa de Timp.
Îmi pare rău.
Dar trebuie să-l salvez pe Pălărier.
Alice! Alice!
Întoarce-te cu Cronosfera mea...
E fata Kingsleigh.
Fata a înnebunit. Luaţi-o de aici!
Legaţi-o, flăcăi!
Alice!
Unde sunt?
Eşti într-o instituţie.
De când sunt aici?
Nu de mult.
Ai fost găsită într-o cameră de sus, la familia Ascot.
Hamish a pus să fii adusă aici.
Te purtai foarte ciudat.
Au spus că încercai să te bagi sub mobilă.
Vorbeai despre atmosferă?
Cronosfera!
Pălărierul!
Într-adevăr, dră Kingsleigh.
Trebuie să mă întorc.
Ia să vedem!
Excitabilă,
emoţională, înclinată spre fantezie.
Un caz clasic de isterie feminină.
De netratat, spun unii.
Eu îi contrazic.
Dar nu e nimic în neregulă cu mine.
Întinde-te, Alice!
Întinde-te!
Dr Bennet, chiar e necesar?
- Sigur trebuie să fie... - Dle Harris!
Nu pot fi aici!
Dle Harris, condu-o pe dna Kingsleigh!
Trebuie să mă întorc!
Avem treabă.
Nu vă faceţi griji! O s-o facem bine pe Alice numaidecât.
Unde am...?
Dr Bennet, chiar trebuie să obiectez.
Alice...
Fugi!
Nu!
N-o lăsaţi să scape! Repede!
Dacă am învăţat ceva în cei 3 ani pe mare...
... e cum să fac un nod bun.
Ăla e taxiul meu!
Nu-l poţi lua!
Îmi pare rău!
Pledez nebunie!
Rezistaţi, Hightoppi!
ZIUA HORUNVENDUSH
PĂLĂRIERIA HIGHTOPP
Hightoppi!
Nu!
Răzbunarea e a mea!
Ea i-a luat.
Data viitoare.
Pălărierule!
Familia ta e în viaţă!
Abia mai ticăie.
Ai ajuns prea târziu.
Pălărierule!
Se stinge.
Nu suport să-l văd aşa.
Haide, Mally! Ia-ţi rămas-bun de la Alice!
- Haide! - Da.
Te rog, trezeşte-te, Pălărierule! Te rog!
Trezeşte-te!
Te rog, trezeşte-te!
Ştiu ce înseamnă asta acum.
Ai făcut-o pentru tatăl tău când erai mic.
Un simbol al iubirii tale, pe care-l credeai aruncat.
Dar el a păstrat-o în toţi aceşti ani.
A păstrat-o.
Şi acum are nevoie de ajutorul tău.
Îmi pare atât de rău!
Am crezut că e imposibil.
Ar fi trebuit să te cred.
Mă crezi?
O să cred întotdeauna în tine.
Tu eşti, nu-i aşa?
Te-aş recunoaşte oriunde.
Eşti Alice.
Pălărierule.
Mi-a fost atât de dor de tine!
Şi mie, draga mea.
Dar, dacă familia mea e încă în viaţă,
de ce nu a venit acasă?
Sunt ţinuţi prizonieri
de singura persoană destul de crudă să-i ţină încuiaţi
în toţi aceşti ani.
Afurisita cu capul mare.
Am s-o găsesc pe Regina Roşie şi am să-mi aduc familia acasă.
Bună!
Ce credeţi, animăluţe?
Săpaţi, săpaţi, munciţi, munciţi!
Cutremur.
Unde naiba ai fost?
Unde e Alice?
Unde e Cronosfera mea?
A sărit într-o oglindă.
A dispărut.
Ce? Ai lăsat-o să scape?
Nu.
Trebuie s-o găsesc.
- Unde e? - De unde să ştiu eu?
Pentru că e duşmana ta.
A mormăit
ceva despre...
... Highttoppi.
Hightoppi.
A spus că o să-i salveze.
Ce ar putea însemna asta?
Ştiu exact ce înseamnă asta.
Gărzi!
Prindeţi-l!
Vezi tu, de acum înainte, dragule,
eu deţin controlul.
Am căzut!
Alice...
Mirana.
Familia mea e acolo. Ştiu eu!
Cerule mare!
Încotro e în sus?
Sunt multe scări.
Aici ne...
Despărţim.
Noi ne despărţim împreună.
E un castel foarte mare.
Poate, dacă nu ne despărţim...
O, Doamne!
Deja nu mai pot respira.
Dnă Hightopp!
Hightoppi! Hightoppi!
Cranii!
Asta e încuiată.
Şi asta.
Asta e ultima încăpere.
Trebuie să fie pe aici.
Ştiu eu.
Tată! Mamă!
E cineva?
Nu sunt aici?
Nu sunt aici.
Dar eram sigur că erau aici. O simţeam.
Îmi pare atât de rău!
Tată!
Mamă!
Voi sunteţi!
Foarte micuţi, dar voi.
Bună, Alice!
Luaţi-o!
Nu!
Mulţumesc din suflet.
Doar ce mi-ai dat cel mai puternic dispozitiv din tot universul.
Împreună cu dragii tăi prieteni.
Şi cel mai drag duşman al meu.
Racie!
Taci!
Ştiam eu că trebuia să stăm uniţi. Ia uite acum!
Închişi într-o închisoare uriaşă de legume.
Tu ce-ai păţit?
Staţi! Majestate, opriţi-vă!
Nu puteţi schimba trecutul. Credeţi-mă, am încercat.
O, Alice, întotdeauna ai fost o nesuferită care întrerupe lumea.
Când mă întorc,
o să-ţi decapitez toţi prietenii.
Şi după aceea pe tine. Pa, pa!
Haide!
N-o lăsa să se vadă!
Altfel, o să distrugă tot!
Acum îmi amintesc de ce nu o plac.
"Cum să menţii ceasul funcţional."
Bineînţeles!
Secunde, Minute,
mergeţi la 347!
E timpul
pentru Oră!
E Timpul.
E numai vina mea.
Am furat Cronosfera.
Cred că va trebui să o furi din nou.
Mi-a mâncat nasul.
Şi degetele mele.
Şi cotul meu.
Mulţumim.
Mie mi se pare că arăţi atrăgător fără nasul tău.
Absolut ridiculat!
Termină!
Ce ne facem?
Da, care e planul?
De tine depinde acum, Alice.
Duceţi Timpul la castelul său!
Eu şi Pălărierul vom recupera Cronosfera
şi vom readuce echilibrul în univers, aţi înţeles?
- Da, bineînţeles. - Am înţeles.
Ce aşteptaţi? Haideţi!
Unde suntem?
Ştii unde suntem.
De ce sunt crustele astea sub patul tău?
Ea le-a pus acolo.
Aşa este, Mirana?
Aşa e.
Spune-i!
Spune adevărul, Mirana!
Ai mâncat tartele şi ai pus crustele acolo?
- Nu. - Nu.
- Racie, nu! - Eşti o mincinoasă!
Mincinoaso! Minţi!
Nu poate fi de bine.
Trebuie să plecăm imediat!
A întrerupt trecutul.
Numai returnarea Cronosferei la locul ei ne mai poate salva!
Ne ajunge!
Alice!
Ţineţi-vă bine!
Nu vreau să mă ţin!
Cronosfera!
A adus-o înapoi!
Fugi, Alice!
S-ar putea să reuşească.
Urmează-mă! Pe aici!
Te iau eu, micuţule!
Tic-tac, tic-tac, trebuie să salvez Ceasul Mare!
Nu te las!
Dle, dle! Rezistaţi, dle! E aici!
Fata care v-a păcălit şi v-a făcut să păreţi un mare idiot!
Alice!
Pălărierule!
La revedere, frate!
Am preţuit fiecare moment petrecut cu voi toţi.
În gardă!
Timpul a expirat.
N-o să reuşească.
Mai are nevoie de timp, dle!
Nu am bătut ultimul tac încă!
Se pare
că maşinăria mea invincibilă...
... poate, de fapt...
... fi biruită.
Dumnezeule mare!
Am pierdut ceva?
Eşti bine?
Da.
Wilkins!
- Wilkins! - Da, dle.
Iată-te!
Nu mai sta degeaba!
Sunt multe de făcut.
Aveţi cumva nevoie de un valet, dră?
Wilkins!
Au reuşit! Au reuşit!
Ura, Alice! Întotdeauna mi-a plăcut fata aia.
Lasă-mă!
De ce mi se întâmplă mereu mie asta?
De ce nu mă iubeşte nimeni?
Eu te iubesc, Racie.
Ba nu!
Asta e numai vina ta!
Ştiu.
Am mâncat tartele şi am minţit.
Ar fi trebuit să spun adevărul şi nimic din toate astea nu s-ar fi întâmplat.
Îmi pare tare rău!
Dacă nu este prea târziu...
... te rog, iartă-mă!
E tot ce voiam să aud.
Sincer.
Majestate,
îmi cer scuze pentru întrerupere.
Familia mea se găseşte...
... într-o împrejurare ciudată.
Fireşte.
Întotdeauna mi-au plăcut lucrurile micuţe.
MĂNÂNCĂ-MĂ
Mulţumesc.
Nu prea mult. Aveţi grijă!
Remarcabil, băiatul meu! Bravo!
O, familia mea!
Draga mea familie!
Mamă!
Tu, tată...
Mi-ai păstrat pălăria albastră.
Fac pălării, tată.
Sunt pălărier.
Am ştiut dintotdeauna că eşti, băiatul meu.
Totul e bine.
Da?
Ştiu că ai încercat să mă avertizezi,
dar nu am ascultat.
Îmi pare rău.
Credeam că Timpul e un hoţ...
... care-mi fura tot ce iubeam.
Însă acum văd că dai înainte să iei.
CHARLES KINGSLEIGH NOBIL
Şi fiecare zi e un dar.
Fiecare oră, fiecare minut, fiecare secundă.
Soldatul răpus.
Bănuiesc că vrei să-l repar.
Nu.
Vreau să ţi-l dau ţie.
Obişnuia să spună că singurul lucru care merită făcut
e ce facem pentru alţii.
Cred că te-ar fi plăcut.
Se spune că Timpul nu e prieten cu nimeni.
Dar am să-mi amintesc mereu de tine.
Şi, te rog...
... nu te întoarce!
Alice!
O, Alice...
Trebuie să-mi cunoşti familia.
În fond, tu i-ai salvat, nu-i aşa?
O să ne simţim atât de bine împreună!
Dar, fireşte, şi tu ai o familie,
nu-i aşa?
Familia e foarte importantă.
Nu ai decât una.
O, Pălărierule!
Mă tem că n-am să te mai văd niciodată.
Draga mea Alice...
În grădinile memoriei...
... în palatul viselor...
... acolo ne vom întâlni noi doi.
Dar un vis nu e realitate.
Cine poate spune care-i una şi care-i alta?
Ai reuşit, Alice.
Un lucru imposibil.
Nu la fel de imposibil ca a-mi lua rămas-bun de la voi, prieteni.
La revedere, Pălărierule!
La revedere, Alice!
Şi-acum vă rog, titlul de proprietate al vasului soţului dv.
Semnaţi aici
şi casa e a dv.
Dle Harcourt,
timpul înseamnă bani.
Mă tem că nu este, cu siguranţă.
Alice!
Timpul e multe lucruri, Hamish, nu şi bani.
Şi nici duşmanul nostru, mamă.
De unde ai venit?
Am trecut prin pereţi.
Poate nu pot schimba trecutul, dar pot învăţa din el.
Semnează actele, mamă!
Vrei să le semnez?
Şi Wonder?
E doar un vas. Mai există şi altele.
Dar tu eşti mama mea şi nu am decât una.
Deci te-ai decis să fii funcţionară?
Ştiam eu.
Încăpăţânată sau nu.
Nu eşti un om drăguţ, Hamish.
Mă bucur că fiica mea nu te-a luat de soţ.
Dnă Kingsleigh...
Dnă Kingsleigh! Nu, nu puteţi!
Nu puteţi! Nu puteţi!
Alice poate face orice alege să facă.
Şi eu la fel.
O zi bună!
Mamă!
HARTA LUMII
Mai sus!
Perfect! Mulţumesc, dlor.
O să lăsăm familia Ascot falimentară într-un an de zile.
Mamă!
Un cargo întreg la bord, căpitane.
Să începem primul voiaj
al companiei Kingsleigh and Kingsleigh?
Timpul şi refluxul nu aşteaptă după niciun om, dle Harcourt.
Nici după o femeie.
Căpitanul la bord!
Toate pânzele sus!
ALICE ÎN ŢARA OGLINZILOR
DEDICAT PRIETENULUI NOSTRU ALAN RICKMAN 1946-2016
E timpul să plece.