Ai Weiweis hjemmestudie, Beijing
Det er okay. Den ødelægger den ikke.
Lad os begynde.
Vi har mange katte.
Ud af de 30-40 katte har en lært at åbne døren.
Hvordan har den lært det?
Alle de andre katte har også set os åbne døren.
Hvis jeg aldrig havde mødt denne kat...
...så ville jeg ikke vide, at en kat var i stand til det.
Den største forskel på mennesker og katte er-
- at en kat, der åbner en dør, aldrig lukker den efter sig.
Jeg har ledt efter den.
Zuoyou-studiet, Beijing
Ai Weiwei er en atypisk kinesisk kunstner.
Vi har alle gået på "Centralakademiet"-
- og er blevet, hvad vi kalder "systemkunstnere"-
- men det er han ikke. Han er bare... sig selv.
Det er koldt herinde.
Men lyset er fantastisk.
- Skal de ikke forbindes? - Jo, men ikke endnu.
Jeg er ved at forberede to udstillinger.
Den ene er til Tate Modern i London.
Den anden er til Sao Paolo-biennalen.
Mit hoved er helt tomt. Jeg ved ikke, hvad jeg skal finde på.
Jeg har bedt alle om gode idéer.
Jeg er ikke involveret i selve produktionen af mine værker.
Jeg træffer mest beslutningerne.
Jeg foretrækker, at andre fører mine idéer ud i livet.
Eller måske får jeg en idé, som andre kan bruge.
Li Zhanyang, skulptør, "Zodiac"
Jeg er hans hænder.
Jeg er en slags snigmorder.
Han giver mig nogle penge og siger: "slå ham ihjel."
Jeg spørger ikke, hvorfor han skal slås ihjel.
Når jeg spiser, er der ikke nok til alle. De må nøjes med boller.
Han ved, hvilket budskab han vil formidle med sin kunst.
Og han ved præcis, hvordan han kan formidle det.
Man kan ikke tage fejl af budskabet i de fordrejede kinesiske møbler.
Man kan ikke misforstå et billede af Tiananmen i baggrunden-
- og den her foran det.
Weiwei vil give folk en lussing, han vil chokere.
Når man ser Weiwei smadre en neolitisk vase foran kameraet-
- er hans budskab: "Jeg elsker kulturen, men jeg vil bryde med den-
- og skabe noget nyt.
I Kina er han mest kendt som ham med den kontroversielle gestus.
Han slog først igennem i 2003-2004-
- da han var med til at tegne "Fuglereden"-
- og hurtigt derefter blev fast inventar til alle Kina-udstillinger.
Han mener ikke, at kunst er noget særligt.
"Hvad fanden er kunst", siger han.
Hans rolle er ikke længere udelukkende at være kunstner.
- Sådan. - Det er meget bedre.
Hvilken slags kunstner vil du beskrive dig selv som?
Jeg tænker på mig selv som en slags...
Som en slags skakspiller.
Min modstander laver et træk, og så laver jeg mit modtræk.
Og så venter jeg på hans næste træk.
Jeg giver 100 interviews om året til den internationale presse.
Og lige så mange til den kinesiske.
Se, hvad de har gjort. Alle er bange for at komme mig i deres blade.
De har ikke blot bragt mit billede, men også billeder, som jeg har taget.
Det er advokaterne, jeg har fyret.
Hvis man ikke presser på, kommer man ingen vegne.
Livet bliver mere interessant, hvis man gør en indsats.
Den typiske kinesiske dissident kritiserer ikke kommunistpartiet.
Men Ai Weiwei er anderledes.
Han bruger aggressive metoder til at kritisere samfundets bagside.
Her er, hvad en kinesisk kunstner mener om OL i Beijing.
Ai Weiwei er en af kunstnerne bag nationalarenaen til OL i Kina i 2008-
- "Fuglereden".
Jeg er for OL, men ikke et OL-
- der tvinger beboerne ud af byen.
Et OL, som almindelige borgere ikke kan deltage i-
- men som blot er et falsk smil vendt mod udlandet-
- hvis eneste formål er partipropaganda.
Det er meget skræmmende.
Jeg holder mig væk fra åbningsceremonien.
Det var en stor overraskelse, at han kritiserede OL.
Han var den første prominente kineser, der angreb legenes ånd.
Kunstner angriber Kinas pomp og propaganda.
Folk i USA spurgte mig, om han virkelig måtte sige den slags.
Hans udtalelser blev omtalt uden for Kina, men ikke i Kina.
Så kineserne identificerede ham ikke med dem.
Det var først senere, efter jordskælvet i Sichuan-
- at han blev almindelig kendt i Kina.
Det er et bevægende værk. At se navnene på denne måde.
Hvad er inspirationen bag dette projekt?
Sådan ser det ud, når jorden skælver...
...og en by styrter sammen.
Jeg skriver en blog hver dag. Nogle dage skriver jeg to artikler.
Men i en uge efter jordskælvet kunne jeg ikke skrive noget.
"Mit barn", spørger hun, "hvor er mit barn?"
"Vi er flere herovre. Der er flere børn herovre."
Det var umuligt at skrive noget. Det var chokerende. Jeg blev stum.
Sammenstyrtet skole i Belchuan.
Flere end 70.000 døde i jordskælvet.
Mange ofre var børn, der døde i dårligt byggede offentlige skoler-
- der styrtede sammen i jordskælvet.
De kinesiske myndigheder har ikke oplyst hvor mange skoleelever døde.
En aktivist fra regionen vil ændre på det ved at indsamle navnene selv.
Weiwei startede en undersøgelse af omstændighederne bag dødsfaldene.
Han lavede også en dokumentarfilm om sagen, "Hua Lian Ba'er".
- Hallo? - Er det rekonstruktionskontoret?
Vi vil gerne have flere oplysninger om hvor mange der er døde.
Dødslisten er hemmelig.
Hvad er du, amerikansk spion?
Åbenhed er for Weiwei, hvad frihed var for tidligere generationer.
Det er hans slagmark. Spørgsmålet om, hvad der er offentligt-
- og hvad der tilhører offentligheden, det er det slag, han udkæmper.
Han var allerede berømt. Han kunne have tegnet en masse bygninger.
Han kunne have solgt sin kunst for enorme summer-
- for prisen på kinesisk kunst steg voldsomt i den periode.
Fordi han kritiserer myndighederne i den grad på Internettet-
- foreligger den mulighed ikke længere.
Liu Yanping Jordskælvs-frivillig
Jeg passede mit barn derhjemme.
Jeg læste Weiweis blog på sina. com. Det var før den blev lukket.
En dag skrev han om de skoleelever, der døde i jordskælvet.
Han skrev, at han søgte frivillige.
Hvor mange døde er der?
Omkring 94.
De frivillige besøgte alle landsbyer og bad om navnene på de døde.
Man kan ikke kalde dem "tofu"- bygninger, de var værre end det.
Vi mødtes til et måltid for at mindes de døde.
De sagde, mødet var ulovligt og arresterede fem af os.
Huang Kankan Jordskælvs-frivillig
Troede myndighederne, at I arbejdede for Ai Weiwei?
Ja, men vi sagde nej, hvis de spurgte os.
Vi sagde, at vi var frivillige, som var der på egen hånd.
Vi havde intet tilhørsforhold. Vi udførte bare det samme arbejde.
Det er min mening. Vi udførte blot det samme arbejde som Weiwei.
Det handlede om os alle. Ikke kun om kunst. Det handlede om livet.
Det var hans største eskalering af konflikten med myndighederne.
Han valgte myndighedernes tavshed i forbindelse med jordskælvet-
- som et udtryk for, hvad de kinesiske myndigheder tror på.
Ai Weiweis team fandt navnene på 5.212 studenterofre for jordskælvet
Han offentliggjorde listen på sin blog på etårsdagen for jordskælvet
Blogging og Internettet er fantastiske opfindelser-
- der giver almindelige mennesker-
- mulighed for at påvirke den offentlige mening.
Efter offentliggørelsen af listen lukkede myndighederne hans blog
De installerede overvågningskameraer udenfor hans studie
Weiwei begyndte at bruge Twitter-
- fordi han på den måde kunne slippe udenom "Den Store Firewall"
Hvem forsøger du at skræmme i dag?
Her holder de øje med mig.
Sover han derinde?
Ja. I aften vil han sende en besked om hvem der ikke er hjemme-
- og hvem der er. Det er underligt. Han er kun 16.
Har du tænkt over, hvorfor du er så frygtløs sammenlignet med andre?
Jeg er mere bange end frygtløs.
Jeg er mere bange end andre, og derfor er jeg mere modig-
- for jeg ved, at faren er der, og handler man ikke, vokser faren.
Der var en gruppe i Beijing, som Weiwei kunne have tilhørt-
- for længe siden, under Kulturrevolutionen.
Deres forældre var partimedlemmer, kendte partimedlemmer.
Men de fik betegnelsen "højreorienterede" i 1957.
Mao brød sig ikke om dem.
De frygtede ingen, kritiserede alle og sagde, hvad der passede dem.
Ai Qing Weiweis far
Han minder om sin far, der var digter.
Han havde også sine meninger. Kunstnere fornærmer let andre.
Da min far var 18, rejste han til Paris for at male.
Han vendte tilbage til Kina, da han var 20.
Chiang Kai-sheks Nationalistparti smed ham i fængsel i flere år.
Da han blev løsladt igen var han en berømt digter.
Han sluttede sig til den kommunistiske revolution.
Han skulle igennem fyrre kontrolposter for at nå Yan'an.
Han kunne være blevet stoppet undervejs og slået ihjel.
På trods af Ai Qings troskab mod kommunismen-
- blev familien sendt i arbejdslejr i 19 år for at blive "omskolet"
Alle hvis forældre var intellektuelle eller kunstnere-
- blev ramt hårdt i 1957.
Ai Qing i særdeleshed, fordi han var så kendt.
Min far blev altid udråbt til folkets værste fjende.
Der blev altid holdt øje med os. Det var en underlig tid.
Der var politiske demonstrationer i hele Kina.
Det var umuligt at undgå dem.
Engang brugte nogen en pensel og blæk-
- den slags vi bruger til kalligrafi, til at angribe min far med.
Hans ansigt var smurt ind i blæk.
En anden gang slog nogen ham med en pistol.
Det skete mange gange. Og Weiwei så det hver gang.
Min far forsøgte at begå selvmord flere gange.
Det vil jeg aldrig glemme.
I morgen kommer Kinas samvittighed og ærlighed for retten.
Chengdu, Sichuan-provinsen, august 2009.
Før turen til Chengdu, havde vi ikke mødt aktivisten.
TAN ZUOREN Jordskælvs-aktivist
Vi havde hørt, at han også undersøgte elev-dødsfaldene.
Et samfund, der bliver ramt af så stor en naturkatastrofe-
- uden at nogen siger noget... det vil jeg ikke være en del af.
Tan Zuoren blev anholdt for sin aktivisme.
Weiwei rejste til Chengdu for at vidne i sagen mod Tan.
Weiwei lagde sin film om rejsen, "Lao Ma Ti Hua" ud på Internettet.
Hvor kan vi få Lao Ma Ti Hua?
Vi ankom til Chengdu omkring midnatstid.
Vi tog på restaurant for at smage den lokale specialitet "lao ma ti hua".
Tak for jeres store indsats.
Politiet fulgte efter os. Det fik Weiwei til at reagere.
Han gik over til politibilen og spurgte: "Følger du efter mig?"
Er det mig, du leder efter?
- Hvad laver du? - Spørger om du følger efter mig.
Jeg kender dig ikke. Jeg ringer til politiet!
Gør endelig det. Ring til politiet. Dit svin.
Der var noget skummelt ved ham.
ID-kort! Jeg vil se jeres ID-kort.
Klokken tre om natten bankede nogen løs på døren.
De bankede så utroligt højt, det var skræmmende.
Jeg sagde: "Hvad fanden sker der? Hvem banker på midt om natten?"
Jeg begyndte at bande.
De råbte "politi", så jeg holdt op. Politiet kan skabe problemer for en.
- Hvem der det? - Politiet.
- Hvilken afdeling? - Det lokale politi.
Hvad laver I her så sent?
- Kontrol. - Kontrol af hvad?
- ID-kort. - På denne tid af natten?
Åbn nu døren.
Åbn døren.
Politiet sparkede døren ind.
En ung betjent ville vise sig. Han bankede løs på Ai Weiwei.
Hvorfor slår du mig?
Hvem så det?
Er det sådan, politiet opfører sig?
- Hvem har slået dig? - Hvor er mærket?
- Hvem har revet mit tøj i stykker? - Dig selv!
- Jeg har givet mig selv bank? - Jeg så ikke nogen slå dig.
Jeg skriver nummeret på dit skilt ned!
Bevis det.
Weiwei tweetede dette billede, der gik viralt på nogle få timer.
Hvor er mine fem assistenter, der blev tilbageholdt?
Jeg vil bare vide, hvor de er.
Jeg ved det ikke.
- Hvor bliver de tilbageholdt? - De bliver ikke tilbageholdt.
I tog dem med! Sig ikke, at I ikke ved hvor de er.
Ai Weiwei blev tilbageholdt på hotellet i 12 timer-
- og kunne dermed ikke vidne i Tan Zuorens retssag.
Jordskælvsaktivisten Tan Zuoren blev fundet skyldig-
- i "statsundergravende virksomhed" og idømt fem års fængsel.
München, Tyskland En måned senere
Weiwei er i München for at installere sin soloudstilling "So Sorry".
Det gør så ondt. Som om mit hoved er ved at flække.
Det gjorde det også i Kina, men jeg troede, det ville blive bedre.
CT-scanning Afventer operation
Drømmeland
Lægerne konstaterede hævelser i hjernen-
- forårsaget af Chengdu-politiets slag mod hans hoved.
Operationen afsluttet. Onde ånder fjernet.
Blandt alle de kinesiske kunstnere jeg kender er han nok den eneste-
- der inderst inde virkelig elsker sit land og ønsker det bedste for det.
Weiwei vil give sit liv for det, han tror på.
Du bad om et bevis. Værsgo, betjent 7998.
Weiwei lagde også denne video om overgrebet ud på Nettet.
Hans "hilsen" til Folkerepublikken på dens 60-årsdag.
Han reagerer kritisk på ting.
Denne video var kort.
Dem, han arbejdede med i München, stod foran kameraet og sagde:
"Fuck dig, fædreland" på deres forskellige dialekter.
"Fuck dig, fædreland."
Da de nåede til ham tabte jeg både næse og mund og tænkte:
"Gør det ikke, du kommer aldrig tilbage."
"Fuck dig, fædreland."
SLUT
Lu Qing Weiweis kone
Da han fik bank i Sichuan, rystede det mig dybt.
Jeg havde aldrig forestillet mig det.
For os smelter liv og arbejde sammen.
Det er fordi vi bor og arbejder det samme sted.
Vi har været sammen i så mange år...
...vi har været sammen i 16 år.
Vi har noget særligt sammen.
Haus der Kunst, München, oktober 2009
München-udstillingen er min mest ambitiøse hidtil.
Ikke på grund af dens størrelse, men på grund af dens kompleksitet.
Den handler om, hvordan vi bruger sproget-
- som er en del af alles historie-
- og hvordan vi tilpasser det til nutidens sprog.
Installation af "Remembering" (2009)
Vi skabte facaden i München med 9000 rygsække.
Vi eksperimenterede med grafik... Sætninger... Abstrakt grafik...
Vi valgte et slogan, fordi det kommunikerede et klart budskab.
Hun levede lykkeligt på denne jord i syv år.
Sætningen på rygsækken er taget fra et brev fra en af de overlevende.
Det kom fra forældrene til en pige, Yang Xiaowan-
- og hendes mor sagde, at hun ikke ønskede andet end-
- at huske sin datter for-
- at hun levede lykkeligt på denne jord i syv år.
Vi fandt motivet i Weiweis fotos fra jordskælvet.
De fleste værker udspringer af, hvad der sker i vores liv.
De ting, der omgiver os, er uden tvivl dem, der inspirerer os mest.
Weiweis værker er inspireret af det konceptuelle, ikke det visuelle.
De er politiske pga. Kina-
- men på mange måder handler de om individets sociale indflydelse-
- om at den enkelte kan optræde som et individ i det kinesiske samfund.
Ai Weiwei behøver ingen introduktion-
- så jeg vil blot sige velkommen.
Ai Weiwei, er det en ægte neolitisk vase? Ja eller nej?
Ja.
Har du, eller en anden-
- malet Coca-Cola-logoet på denne ægte neolitiske vase?
Ja.
Mener du, at du dermed har ødelagt denne neolitiske vase?
Nej.
Mener du, at der er tale om et vigtigt kunstværk?
Nej.
Der snød du mig.
Folk fokuserer på ødelæggelsen af en vase fra Han-dynastiet-
- eller overmalingen af neolitiske vaser, men de skal blot fremhæve-
- det faktum, at den slags ødelæggelse forekommer hver dag.
Beijing Otte km fra Weiweis studie
Da jeg voksede op, skulle alt tilintetgøres.
Formand Mao sagde: "Vi tilintetgør den gamle verden og skaber en ny."
Derfor vidste jeg næsten intet om, hvordan det var før.
Da jeg flyttede til Kina fra New York i 1993 besøgte jeg antikmarkeder-
- for at røre ved ting og finde mere ud af om, hvad der var sket.
Vores fars hobby var antikviteter.
Hans forkærlighed for antikviteter blev en del af Weiweis kunst.
Han begyndte med at smadre keramik.
Ting fra vores fortid påvirker tit vores fremtid.
Der er en grund til, at visse ting sker.
- Har din familie påvirket dig? - Nej, ikke i særlig grad.
Kan vi besøge din mor og tale med hende om dig?
Hun er for gammel. Hun ser mig ikke for den, jeg virkelig er.
Jeg har en idé! Få en tilfældig person til at spille min mor.
Stil hende spørgsmål om hendes søn og byt så navnet ud med mit.
I får et dokument, hvor der står:
"Jeg giver jer fuldmagt til at interviewe en tilfældig mor."
I kan sige, at det er et af mine kunstværker.
- Ja? - Se. Vi har gæster i dag.
- Hvordan har hovedet det? - Bedre, nu hvor jeg blev behandlet.
Jeg har været heldig. Jeg døde næsten.
Hvordan føles det at se alle disse artikler om din søn?
Jeg er meget stolt.
Han taler for den almindelige borger.
Bare han ville nøjes med at være kunstner.
En enkelt person kan ikke løse hele landets problemer.
Men hvis alle ignorerer landets problemer, hvad sker der så?
Mor, lad mig give dig en dvd.
Den handler om indsamlingen af navnene. Se den, og du vil forstå.
5.000 skoleelever døde unødvendigt.
- Så du leder efter grunden? - Ja, tænk på familierne...
Du forstår det, du er lærer. De var deres forældres eneste barn.
Fra treårige til unge, der skulle på universitetet.
Deres forældre ofrede alt for dem.
Intelligente børn. Et brag, og så er de døde.
Fordi bygningerne var af for dårlig kvalitet?
Jeg ligger søvnløs på grund af dig.
- Der er ingen grund til... - Jeg frygter, de vil chikanere dig.
Hvis de vil det, gør de det... Det kan vi ikke gøre noget ved.
Nej, men de...
Jeg er bekymret for, at jeg ikke vil se dig igen.
- Jeg er ikke bange. - Hvorfor ikke? Er du ikke menneske?
Vi gør alle, hvad vi kan. Jeg har tænkt det igennem.
- Du siger det så henkastet. - Hvad kan jeg eller gøre?
- Du er min søn. - Og hvad så?
Der er ingen grund til det her. Du skal ikke bekymre dig.
Der er ingen grund til det her.
Mange andre kendte navne er blevet gjort tavse.
Tan Zuoren og Liu Xiaobo, og før dem Hu Jia.
Du er stadig på fri fod. Hvorfor?
Er det...
Er du ikke bange for, hvad der kan ske dig?
Det er svært at forklare, for de er uforudsigelige.
Deres grunde og logik er uforudsigelig.
Det siges, at myndighederne ikke gør noget pga. hans støtte i udlandet.
Men de bankede ham stadig. De gjorde ham stadig tavs.
Myndighederne er ikke bange for nogen.
Var de det, ville statsapparatet bryde sammen.
Det kinesiske udenrigsministerium
Liu Xiaobo blev ikke dømt for sin tankevirksomhed.
Liu Xiaobo ansporede, igennem sine essays-
- andre til at omstyrte Kinas politiske system.
Det er en overtrædelse af straffelovens paragraf 105.
Den omhandler statsfjendtlige aktiviteter.
Liu Xiaobo er en af Kinas mest kendte dissidenter.
Han er medforfatter af "Charter '08".
Et manifest underskrevet af Ai Weiwei og mange kinesiske intellektuelle.
I december 2009 blev Liu Xiaobo idømt 11 års fængsel-
- for "statsfjendtlig virksomhed".
Han blev dømt på baggrund af seks artikler, han havde lagt på Nettet.
Alle hans artikler var velfunderede... rationelle.
De handler om behovet for politiske reformer.
Kinesisk lovgivning er en vittighed. Den afdækker ikke sandheden.
De siger stadig, at jeg ikke blev banket...
At det de gjorde var lovligt.
Det er utroligt, og chokerende.
Politibrutalitet kan finde sted i alle lande-
- men at systemet dækker over det er ikke normalt.
Chengdu, Sichuan-provinsen, april 2010
Weiweis advokat
Vi kontaktede Chengdu Public Security Bureau.
De svarede os aldrig.
- Goddag. Vi vil indgive en klage. - Du er Ai Weiwei.
- Ja. - Nu forstår jeg.
Nu forstår du.
Giv mig en "Lao Ma Ti Hua"-dvd.
Se den her. Det er en film der handler om, hvad der skete.
- Hvad der skete? - Ja.
- Vil klagen give resultat? - Resultat? Nej.
Jeg spurgte, hvorfor han indgiver klagen-
- når han ved, at det er formålsløst.
Han svarede, at man ikke skal give op fordi systemet er mangelfuldt-
- for man kan kun kritisere systemet, hvis man har udtømt dets processer.
Er domstolene ikke uafhængige, lider alle-
- for uden ytringsfrihed lever hvert menneske forgæves.
- Hvilket firma repræsenterer du? - Intet, jeg er selvstændig kunstner.
Hvad er grunden til, at du er her?
Jeg blev overfaldet her. Jeg vil rapportere overfaldet...
Jeg vil rapportere overfaldet.
Ifølge loven skal to personer skrive det hele ned. Så de...
...følger reglerne nøje nu.
- Vil du ikke sidde ned? - Nej.
Ai Weiwei er her, fordi han blev overfaldet.
Det er hans håb, at I vil efterforske overfaldet.
At hvert individ værner om sine rettigheder-
- kendetegner det civile samfund. Vi har taget et skridt mod det i dag.
På Twitter meddelte han, at han ville spise på en bestemt restaurant-
- der specialiserer sig i suppe med grisetæer.
- Blander man det i? - Man dypper kødet i det.
Da vi ankom viste det sig underligt nok-
- at hele den flok, der myldrede rundt udenfor restauranten-
- var der for at spise middag med ham.
Jeg er en af hans tidligste fans. De kalder os "Ai-fans".
Alle vidste, at de deltog i en form for civil ulydighed.
- Lærer Ai? - Ja.
Jeg følger dig på Twitter.
- Sid ned... - Jeg skal videre.
Jeg er tilfreds, nu hvor jeg har mødt dig.
- Vi er fra politiet. - Vi går, så snart vi er færdige.
Chengdu-mad smager bedst udendørs. Vi er kommet hele vejen fra Beijing.
Hvad tid tror du, at I er færdige? Vi vil gerne vide det.
Når vi har spist det, vi har bestilt, går vi indenfor.
Hvor længe vil det tage?
En halv time.
Politiet forstår ikke billedets magt.
Zhao Zhao Weiweis videograf
De har deres kamera og vi har vores-
- men offentligheden vil aldrig se, hvad de filmer, kun hvad vi filmer.
Det er ikke en fair kamp.
Weiwei kan være noget af en børste.
Han ved, hvordan man omgås andre børster, som dem i Kommunistpartiet.
Man bliver tvunget til at være en børste selv.
Ingen sport er så yndefuld som at kaste med sten mod et diktatur.
I aften: Kunstens magt og dissens i den digitale tidsalder.
Vi har et eksklusivt interview med den kinesiske kunstner Ai Weiwei.
Har det en effekt på de kinesiske myndigheder?
Har dine blogs og din digitale aktivisme en effekt?
Den har stor effekt på myndighederne.
Unge ser, hvad vi taler om på Twitter og i vores blogs-
- og de spreder vores budskab i forskellige medier.
- Hvorfor fortsætter du? - Grunden er enkel.
Jeg vil ikke være med til at fornægte virkeligheden.
Vi lever i en tid, hvor vi må sige fra.
Vi skal tale mere om...
Kritikken af Ai Weiwei er, at han, ifølge hans kritikere er-
- for interesseret i at reducere Kinas kompleksitet til noget sort/hvidt.
De mener, at Kina er fuld af muligheder, der ikke eksisterede før.
Ai Weiweis eksistens er bevis på, at Kina er forandret.
De bruger mit navn til at sælge t-shirts.
- Er du blevet et brand? - Ja, det er jeg blevet.
Et brand, der symboliserer liberal tænkning og individualisme.
Kina har forandret sig radikalt-
- men der er en tendens til at sige, at de ting, der stadig halter efter-
- er særegne kinesiske karakter- egenskaber, at de er forståelige.
En dårlig undskyldning, siger han. Samfund har brug for folk som ham.
Det er Central Park.
Det er en fantastisk by. Der er ingen anden by som den.
- Jeg arbejdede i Second Avenue Deli. - Gjorde du?
Weiwei flyttede til New York i 1983.
Han tilhørte den første generation, der kunne studere i udlandet-
- efter de politiske reformer i Kina i 1970'erne.
Jeg vil spise sprængt oksekød resten af livet.
Jeg har ikke spist andet de fire dage jeg har været i New York.
- Vil du have løgringene med? - Ja, jeg tager alt med.
Jeg mødte Weiwei, mens han boede i New York.
Han var en slags gudfar for de kinesiske studerende-
- der boede i kælderlejligheder i Hells Kitchen og Alphabet City.
Han siger om den tid at forholdene i Kina var helt håbløse.
Han sagde ingenting. Han tog ikke noget med sig.
Han ville bare af sted.
En ting, jeg deler med Weiwei er: Hvem går op i, hvad der sker i Kina?
Vi havde et åbent sind. Vi var åbne for nye ting.
Weiwei talte engelsk. Han ville passe ind, blive newyorker.
Han boede i Lower Eastside. Det hjalp ham. Han gik på museer.
Gu Changwei, Medstuderende
Han havde flere timers fritid hver dag.
Han ville pludselig udbryde: "Jeg vil spille i Atlantic City."
Hsieh Tehching, Performance artist, Bofælle i New York
Hvorfor rejste Weiwei og jeg til New York?
Vi ville opleve kultursammenstødet, kan man vel sige.
Han brugte sit kamera som en slags dagbog.
Gav det mening at filme så mange demonstrationer i New York?
Jeg har ikke en særlig interesse i demonstrationer.
For mig var det en måde at opleve et demokrati på.
Når jeg ser billederne, ser jeg en forvirret ung mand-
- der prøver at tilpasse sig det nye miljø, han er blevet en del af.
Jeg var Weiweis eneste mæcen i 1986-1987.
Jeg så en af hans værker hos Cohen.
Han havde lavet profilen med en bøjle.
Jeg kunne rigtig god lide det.
Han lavede mange interessante ting. Han klippede alt i stykker.
Han klippede sko i stykker. Jeg sagde til ham:
"Hvis du laver nogle flere stykker, kan vi udstille dem.
"Old Shoes, Safe Sex" kom den til at hedde. Det var i 1988.
Vi havde fået øjnene op for, hvad AIDS betød.
Weiwei lavede et hul i en regnfrakke-
- med et hul, som hans penis passede ind i.
Han kom et kondom i hullet. Det var et af udstillingens hovedværker.
Han har flere assistenter nu, men han kan stadig sætte det hele sammen.
For gruppen af kinesiske intellektuelle i New York i 1989-
- medførte Tiananmen- demonstrationerne et stort problem.
Skulle de blive i udlandet eller tage tilbage til Kina.
- Fulgte du begivenhederne i 1989? - Jeg fulgte med for hvert minut.
Det var en spændende tid, der i Østeuropa-
- resulterede i den opstand, der endte med Berlinmurens fald.
Det begyndte på Tiananmen.
Det var en brat opvågning.
Det var chokerende, ikke blot i et par måneder, men i lang tid.
Ai Weiwei, demonstration i New York.
Jeg så ham, da han sultestrejkede. Han havde viklet noget om hovedet.
Han skrev "fuck din mor" på det. Han sad foran FN-bygningen i dagevis.
Jeg tror, at Ai Weiwei lærte mere af at se Iran-Contra-høringerne i tv-
- end han gjorde af Tiananmen-demonstrationerne.
For første gang oplevede han en regering stille sig selv for retten.
Du indrømmer, at du løj for Kongressen. Er det korrekt?
For ham var det revolutionært.
Han arbejdede hårdt i de tolv år, han boede i New York-
- men uden at komme nogen vegne.
Han sagde, at hans far var blevet gammel og var syg.
Han ville flytte hjem.
Ai Weiwei forlod New York i 1993.
Hans far døde tre år efter Weiwei flyttede tilbage til Beijing.
Hvad er det?
Nogle af vores dokumentarfilm. Her er "Lao Ma Ti Hua"-
- og her er filmen om jordskælvet i Sichuan-
- og min film "Fairytale", som du kan dele med dine kollegaer på bladet.
Mange tak!
Du har engang udtalt, at vi blev mere menneskelige efter 80'erne.
Frihed er en underlig størrelse.
Når man først har oplevet den, kan ingen tage følelsen fra en.
Man bliver som individ mere magtfuld end et helt land.
Efter ti år i New York havde jeg næsten glemt-
- de forhold kunstnere i Kina levede under. Der var ingen kunstaktivisme.
Der var malere, men ingen debat.
Ingen ville høre, hvad de havde på hjerte.
Alle kinesiske unge og kunstnere var deprimerede efter 1989.
Efter Tiananmen slog myndighederne ned på alle kunstarter.
Både forfattere, kunstnere og filmskabere.
I begyndelsen af 90'erne begyndte folk som Ai Weiwei og Feng Boyi-
- at kigge sig omkring og opdagede, at der stadig foregik ting og sager.
De foregik bare ikke på de officielle gallerier.
Vi fandt en måde, kunstnere kunne kommunikere på-
- nemlig med en undergrunds-bog.
Det er den første "Black Cover Book". Den er fra 1994.
Det var et frit forum. Man kunne skrive hvad som helst.
Weiweis tre bøger, "Black", "White" og "Gray Cover"-
- spiller en vigtig rolle i moderne kinesisk kunst.
Mine digte og tekster er med i alle tre bøger.
I en af dem løftede hans kone op i sin kjole på Tiananmen Square.
Det var ikke bøger, man kunne købe i en boghandel. Man skulle kende nogen.
De blev ikke distribueret.
Vi stillede os udenfor kunstgallerier og spurgte folk:
"Vil du købe denne bog?"
Vi solgte dem i al hemmelighed.
Der var et element af spænding.
Det var som et eventyr.
Jeg tænkte på "Black Cover Book" som en udstilling på papir.
De præsenterede folk som Marcel Duchamp, Joseph Beuys og Warhol.
I 2000 baserede vi en udstilling på vores aktiviteter på den tid.
Dens engelske titel var "FUCK OFF".
Det krævede stort mod at gøre den slags dengang.
På den tid var den slags forbudt i Kina.
"FUCK OFF" præsenterede en masse eksperimental-kunst.
Kunstværk af Weiweis kone, Lu Qing
Der var en god atmosfære. En positiv og kreativ atmosfære.
Der var en del performance art.
Yang Zhicao plantede græs i sine skuldre.
Da han lavede bøgerne og arrangerede "FUCK OFF"-udstillingen-
- var han mest optaget af emner, der påvirkede kunstnere.
Nu hvor Kina udvikler sig så hurtigt, er der opstået mange nye problemer.
Så han involver sig i mere generelle sociale spørgsmål i Kina.
På toårsdagen for jordskælvet i Sichuan arrangerede Weiwei-
- og hans team et nyt Internet-projekt til minde om de døde elever.
I dag beder vi alle om at læse et navn højt.
Yanping, hvor mange navne har vi?
Vi har navnene på 4.546 børn.
Vælg et navn og optag det.
Du kan optage det på din mobil eller computer.
Send os derefter en e-mail.
- Har vi kun været i gang i en uge? - Ja, mindre end en uge.
Det var i fredags at lærer Ai bad folk om hjælp på Twitter.
Twitter-venner! Hjælp os med at mindes de døde.
Vi prøver altid at finde måder at involvere flere og flere på.
Vi nærmer os toårsdagen for jordskælvet...
Vores metode virker.
Den oplyser alle om, hvordan de kan optage ting og sende beskeder online.
Jeg er meget imponeret af alle de unge, der vælger at gøre noget.
Har du set listen med navne på hans kontor?
Tre års blod, sved og tårer er blevet til nogle stykker papir på væggen-
- med bittesmå navne på.
Ai Weiwei gør et stykke arbejde, som myndighederne burde tage sig af.
Det er vores land, vores regering.
Hvad laver de? Fordeler byttet imellem sig?
Som kunstner skal man finde en måde og en metode-
- at komme igennem på. Det er mit job.
Det handler om at finde en måde at kommunikere på-
- og nå ud til folk.
Far er her...
Kom, far er her...
Mor kan bære dig...
Weiweis mors hus, Beijing
Vi har to gæster i dag.
Bedstefars kusines datter. Hun forguder dig.
- Jeg vil ikke forgudes. - De glæder sig til at se dig.
- Som skulle de møde en mester. - Jeg vil ikke se dem.
Jeg nægter at se dem.
Bønner.
Han er så sød, når du holder ham.
Dine venner har fortalt mig at du har en søn. Med hvem?
- Jeg har en søn med en pige. - Hvad hedder han?
Han hedder Ai Lo. Det betyder "gamle" Ai.
Tilgiv mig, hvis det er for personligt, men hvem er barnets mor?
Det er barnets mor.
Det er en pige.
Spørger du om hvad hun laver? Hvad hun hedder?
Navn eller job. Hvad er jeres forhold?
Hun hedder Wang Fen.
Er der... Har I?
Hun fortalte mig, at hun var gravid og ville have barnet-
- og jeg sagde, at jeg ikke mente, jeg burde blive far-
- men hun insisterede, hvilket var hendes ret-
- og jeg sagde, jeg ville tage mit ansvar som barnets far.
Det er vores aftale.
- Ser du ham en gang imellem? - Jeg kommer lige derfra.
Jeg ser ham hver dag.
Er det en anden oplevelse at have et barn, end du havde troet?
Det er noget, jeg skatter højt. Intet kan overgå det.
Ai Lao er glad for at se sin far. Og Weiwei er sød mod Ai Lao.
Han er glad, når Ai Lao er glad.
Ai Lao bor hos sin mor, men i dag er han på besøg hos bedstemor.
Se her. Fint, ikke?
Hvem er det? Han ligner djævlen.
Weiwei, du ser uhyggelig ud her. Du ligner en mafiaboss.
Dandan, jeg bad dig om ikke at købe is. Hvorfor lytter du ikke til mig?
Vi spiser jo ikke is hver dag. Vi lever kun en gang.
Du spiser altid is her.
De små ispinde er gode. Jeg elsker dem med mungbønne-smag.
- Han er så sød. - Han giver mig melonstykker.
- Giv far et stykke til. - Giv far et stykke.
- Jeg har ikke mere. - Han er ikke kræsen!
Giv ham ikke flere stykker. Ikke flere til dig.
Det var det.
Er du optimist eller pessimist?
Dine handlinger virker optimistiske-
- men når du udtaler dig om Kina, lyder du mere pessimistisk.
Pessimist? Jeg er evig optimist.
Man er optimist, hvis livet gør en opstemt-
- hvis man er nysgerrig og tror på, at man kan udnytte sine muligheder.
Det gør mig til optimist.
Lad mig se.
Det er svaret på vores forespørgsel om Chengdu-sagen, ikke?
Efter en grundig efterforskning står vi ved politiets konklusioner.
Vi lægger det ud på Nettet.
Hvis vi ikke offentliggør det er det som om, det aldrig er sket, ikke?
Et år efter politiet i Chengdu bankede ham anlægger Weiwei sag
Weiweis nye advokater
Arkiver en kopi.
Her er rapporten om sagen.
Den inkluderer fotos, han tog den aften. Vi har femten eksemplarer.
Den nye strategi er at bede flere instanser om en høring.
Vi tvinger dem til at behandle sagen.
Hvis man giver op, er det ens egen skyld.
Hvis man får bank, og ikke anlægger sag...
Vi ved, det ikke vil føre til noget, men vi gør stadig et forsøg.
Weiwei har en stærk personlighed.
Jo mere, man presser ham, jo mere vil han kæmpe imod.
- Det er forbudt her. - Fortæl mig, hvor det er tilladt.
Forsvind fra retsbygningen!
Kom så.
Intet ændrer sig på grund af et indslag i nyhederne.
Nogle betaler den ultimative pris.
Som f. eks Liu Xiaobo. Han sidder i fængsel.
De tog imod vores sagsmappe!
Fotografering er forbudt her! Tak.
Sagsmappe kvitteret for
Kom tilbage senere
Advokater indgiver klage
Fotografering forbudt!
Sluk for det.
Det er farligt at have med myndighederne at gøre.
Og det gør det mere farligt, fordi ingen tør gå til myndighederne.
Har du oplevet, at nogen har sparket din dør ind efter midnat?
Så ved du ikke, hvad fare er.
Sluk for det!
Denne betjent tilbageholdt mig-
- men forsvandt før vi kunne etablere hans identitet.
Rør ikke ved mig.
- Du overtræder loven. - Gør jeg?
- Du overtræder loven. - Hvad med da du tilbageholdt mig?
Du tilbageholdt mig ulovligt.
- Du misbruger loven. - Nej, du misbruger loven.
Var det den samme fyr?
Fyren fra den aften?
Ja, sikket held at han kommer gående lige imod mig.
Jeg spurgte, om han kunne genkende mig. Han sagde nej.
Det gjorde mig så vred.
"Kom nu, du ved, hvem jeg er."
Jeg kan genkende dig. Det er dig!
Ingen har taget hans solbriller af før.
Men jeg flåede dem af og smed dem.
Civile betjente dukker op
De forsøger at tage hans kamera.
De er nogle svin. De har dyriske instinkter.
De skal vise deres sande ansigt.
De skal ikke sige: "Okay, så indgiv en klage-
- og så er det glemt." Det kan man gøre et par gange-
- før man indser, at det ikke fører til noget.
Politiet slår folk!
Skriv det på Twitter.
Fortæl folk, hvad der skete i dag. Skriv mere end en linje.
Folk skal forstå, hvad der sker.
Jeg tog brillerne af for at tage et billede af hans ansigt!
Har du båndet?
Fra da jeg flåede brillerne af?
Skal de sige undskyld til dig?
Nej, de skal lære, at de ikke kan slippe af sted med det.
Det er ikke noget personligt.
De skal lære, at det har en pris.
Er du okay? Ja, jeg har det fint.
Zuoyou Art Studio, Beijing
London, oktober 2010
Hvor meget kan de nå på en dag?
Omkring to rækker. De havde dækket cirka halvdelen.
Så vi vil være færdige i overmorgen.
Jeg er meget tilfreds.
Folk vil være interesserede i, hvordan vi har skabt dette værk.
Det er et finkulturelt abstrakt værk.
Men måden det er skabt på...
Kernerne er skabt på traditionel vis.
Som i gamle dage.
- Hej, Sheena. - Hej.
Godmorgen. Der er en hel forsamling her.
Kernerne fremstilles enkeltvist-
- af håndværkere fra porcelænsfabrikken i Jindgezhen.
De giver "Made in China"-betegnelsen-
- som vi ser på mange varer en ny dimension.
Jeg mener, at vi har omkring otte millioner frø her.
- Nej, flere. Omkring 100 millioner. - Undskyld.
Vi har otte millioner i reserve, fordi folk stjæler dem...
Okay, gå, når du er klar.
Solsikkekernerne handler om excentricitet.
De handler om, at alle ting er individuelle.
Han vil indfange og levendegøre-
- den enorme mangfoldighed af idéer der eksisterer i Kina-
- hvis man kigger nærmere efter.
Goddag på engelsk...
Så man kan optage ved at trykke på knappen her?
Jeg er interesseret i kommunikation.
Jeg kan ikke forestille mig en verden uden.
De sidste par år har jeg lavet 10-15 dokumentarfilm.
Jeg har lagt dem ud på Nettet, så de unge kan se...
...hvad denne klovn laver.
- Du har ikke børn, vel? - Jeg har en dreng på halvandet år.
Ikke med min kone, men med en ven, hvilket er skørt, men...
- Er det okay, fordi du er kunstner? - Nej, det er det ikke.
- Han vil komme hertil. - Er det svært for din kone?
Selvfølgelig. Men ikke i voldsom grad.
Hun forstår...
Selve situationen...
Jeg ved ikke, hvad jeg kan sige.
Det er ikke noget, man stræber efter, men det sker.
- Det sker. - Ja.
Det er på nu.
Den norske Nobelkomité giver Nobels Fredspris i 2010...
- til Liu Xiaobo for hans lange, ikke-voldelige kamp...
...for menneskerettighederne i Kina.
Den norske Nobelkomité mener-
- at menneskerettigheder og fred er tæt forbundne.
Ved folk i Kina hvem Liu Xiaobo er?
Nej, men nu finder de ud af det.
Kampen for at indføre universelle menneskerettigheder i Kina...
...føres af mange kinesere...
Alle sender det videre, jeg lige skrev.
Han dufter til den.
Jeg er meget glad. Jeg så det netop på Twitter.
Jeg skriver på Twitter. Det er noget, alle kinesere bør være stolte af.
Myndighederne bør skamme sig.
Nu ved de, hvordan hele verden ser Kina-
- og at Kina må blive et mere demokratisk samfund.
Jeg kan ikke tale mere. Min telefon kimer hele tiden.
For Liu Xiaobo, og andre-
- der sidder i fængsel som ham-
- eller ikke har nogle kanaler at kommunikere igennem-
- er det en vigtig pris.
Tak.
Jeg gik rundt og grinede, fordi der er så mange fra medierne her-
- mens der i Kina er total tavshed.
Okay, det er sidste gang, okay?
De prøver at forbedre deres internationale image-
- og lade som om andre lande byder dem velkommen-
- og andre lande byder muligheden for at tjene penge i Kina velkommen-
- men ikke manglen på frihed, fairness og social retfærdighed.
Verden vil ikke ændre sig, hvis du ikke tager et ansvar.
Det er svært at fortolke et værk som dette bogstaveligt-
- men jeg mener, at skabelsen af de små kerner-
- symboliserer det, jeg bruger Twitter til.
Det er et vigtigt stykke arbejde.
Det handler om at dele oplysninger og deltage.
Det tager tid, flere generationer-
- og det kræver en, der tør tale for andre.
Den næste generation skal ikke kæmpe den samme kamp som mig.
Jeg gør det kun, fordi min fars generation ikke gjorde.
Ai Weiweis patriotiske side er, at han tror, at ting er mulige.
Nogle gange er de mulige, andre gange ender de katastrofalt.
Myndighederne vil rive Ai Weiweis nyopførte studie i Shanghai ned.
Før OL i 2008 fik Weiwei til opgave at opføre et nyt studie i Shanghai.
Næsten alle projekter i Kina finansieres af myndighederne.
Det er et meget politisk samfund.
- Flot! - Kan du lide det?
Weiweis studie i Shanghai Færdigt 2011
Så snart vi var færdige, fik vi at vide-
- at bygningen var ulovligt opført.
Den skulle rives ned.
Med sin typiske blanding af politik og kunst-
- arrangerede Ai Weiwei en nedrivningsfest via Twitter.
Ai Weiwei blev anbragt under husarrest i Beijing i søndags.
Ai og hans støtter ville spise et måltid bestående af 10.000 krabber.
En ret gennemsyret af politisk satire-
- da ordet ligger tæt op ad myndighedernes slogan:
"Et harmonisk samfund".
Hvorfor fejrede du nedrivningen i stedet for at demonstrere mod den?
Der er mange måder at demonstrere på...
Demonstrationer er en måde at give folk besked på.
Alle mine beslutninger, som f. eks. jordskælvs-undersøgelsen-
- eller krabbe-festen i Shanghai... De blev begge besluttet på Twitter.
Jeg kan planlægge en fest den næste dag selvom det er midnat.
Hvad er smukkere end det? Det er en ting, vi bør værdsætte.
Videoer optaget af tilhængere blev lagt ud på Internettet.
At festen fandt sted uden ham-
- vidner om hans store indflydelse.
Tilhængeres billeder lagt ud på Nettet
Det var almindelige mennesker. De løb en stor risiko.
De har ikke den berømmelse, som han har, der beskytter ham.
Og det vidste de. De er ikke naive.
De blev inspireret af det, han gør.
Det han laver, er kunst-
- men de kinesiske myndigheder forstår det ikke.
Det er kunst.
Den 1. januar rev myndighederne i Shanghai Ai Weiweis studie ned.
Weiwei og hans team filmede nedrivningen
Det er skræmmende, for det er et udtryk for...
...en politik...
...den måde de reagerer og handler på.
Der er ingen debat eller rationalitet, ingen evaluering.
Det sker gang på gang.
Man kan spørge sig selv, hvad der nu vil ske. Det virker indlysende.
Han skal passe på sig selv, for han spiller en vigtig rolle.
Der er ingen tvivl om, at de vil forsøge at knuse ham.
Hvis de gør det, vil det være et stort tab.
Hvad kan de gøre mig?
De kan deportere mig, kidnappe mig-
- eller de kan fængsle mig eller få mig til at forsvinde helt.
Den tredje april 2011 forsvandt Ai Weiwei.
De kinesiske myndigheder vil ikke oplyse, hvor Ai Weiwei befinder sig-
- kunstneren og aktivisten der har været forsvundet-
- siden han blev tilbageholdt i lufthavnen i Beijing-
- hvor han skulle med et fly til Hong Kong.
Hvis Ai Weiwei kan forsvinde er ingen sikre.
Kina har slået ned på landets såkaldte dissidenter-
- i frygt for, at duften fra revolutionerne i Mellemøsten-
- kan bevæge sig i deres retning.
Weiweis kone Lu Qing bragt til afhøring
Ai Weiweis mor: "Red min søn." Hvor er Weiwei. Er han i live?
...kaster lys ind i skyggen af Kinas politistat...
Siden februar er et dusinvis antal mennesker, inklusive advokater-
- kunstnere, intellektuelle og aktivister-
- blevet ulovligt tilbageholdt og anholdt-
- blandt andet den kendte kunstner Ai Weiwei.
Han er den mest kendte aktivist, der er blevet tilbageholdt.
Ingen har set eller hørt fra ham.
Løslad Ai Weiwei
Tate Modern opfordrer til at Ai Weiwei løslades
De gør ham tavs, men hans stemme vokser sig kun større.
Myndighederne tilbageholdt Ai Weiwei i 81 dage et ukendt sted.
Weiwei blev afhørt dagligt om sine onlineaktiviteter og sine interviews.
To vagter fulgte ham alle steder, selv når han sov eller skulle på wc.
Myndighederne fastholder, at de efterforskede hans firmas økonomi.
Det oplyses, at Ai blev løsladt efter at have tilstået skattesnyd...
Kan du ikke udtale dig? Må du ikke udtale dig?
Jeg er prøveløsladt.
Politiet siger, at du har tilstået.
Jeg kan ikke udtale mig.
- Okay. - Prøv at forstå. Mange tak.
Hvad med de forhold, du blev tilbageholdt under?
Jeg har det fint.
- Hvorfor vil du ikke udtale dig? - Hvad er dine planer?
Lev jeres liv.
Er der knyttet betingelser til din løsladelse?
Jeg er prøveløsladt.
Jeg kan ikke udtale mig. Jeg beklager.
Du må være glad for, at han er på fri fod.
Er der noget, du vil sige?
Jeg er glad for at se min søn.
Han er på fri fod, men Ai Weiwei er ikke en fri mand.
Han må ikke udtale sig, heller ikke igennem sociale netværk-
- eller forlade Beijing i et år.
Fem måneder efter sin løsladelse-
- fik Weiwei en bøde for skatte- snyd på 2,4 millioner dollars.
Art Review udnævnte ham til den mest magtfulde kunstner i 2011.
Jeg føler mig ikke magtfuld. Jeg bliver stadig tilbageholdt.
Måske betyder det at være magtfuld at man er...
...sårbar. - Er din kunst et værktøj-
- der skal påvirke og forvandle verden.
Kunst er et værktøj-
- der lader os udvikle nye idéer... Der lader os være kreative...
...og gør os mere fantasifulde.
Er det dit ansvar at fortsætte med at udtale dig?
Ja, det er alle kunstneres ansvar-
- at forsvare ytringsfriheden.
De kinesiske myndigheder havde ikke forudsagt dette:
En bevægelse af titusindvis af folk-
- har tilkendegivet deres støtte til kunstneren og aktivisten Ai Weiwei.
Myndighederne har idømt ham en stor bøde-
- men andre borgere har doneret mere end en million yuan på kun 24 timer-
- og pengene fortsætter med at strømme ind.
Frivillige dukker op for at hjælpe os med at tælle pengene-
- og føre regnskab med dem.
Hans tilhængere møder op ved hans hjem.
Bidragenes størrelse har ingen betydning.
Det handler ikke om penge. Det er en stemme for Ai Weiwei.
Deres entusiasme udfordrer myndighederne.
Ais budskab er mere inspirerende end kommunistpartiets propaganda.
Vi slutter med en video-tak fra Ai Weiwei til hans tilhængere.
De har sagt, at han kunne takke dem med en sang.
Filmen er tilegnet Ai Weiwei, Tan Zuoren, Liu Xiaobo og alle dem-
- der finder nye måde at udtrykke sig og nå ud til folk på.
"Ingen retræte, husk at retweete!"
Følg @AWWNeverSorry på Twitter-
- og hold liv i debatten om Ai Weiwei på Nettet.