- Hur länge har jag sovit? - Ungefär en timme.
- Var är vi nånstans? - Vi åkte precis över delstatsgränsen.
Redan?
Varför luktar det mat?
- Det ska finnas en tjejleksak däri. - Tack, sötnos.
Sakta ned, Rob! Du kör över 160.
- Jag har en jättebra konvoj på gång. - Sakta ned. Nu!
Tack.
Du... Jag vet att helgen var hemsk, jag vill också komma hem.
Men vi kan väl göra det oskadda? Ingen mer otur...
Det kittlades!
- "Jag älskar dig också, Shelby." - Jag älskar dig, det gör jag.
- Jag är pigg, så sov du lite. - Tack, älskling.
Bingo...
- Ännu en timme borta... - Jag känner mig bara ännu tröttare.
- Är du trött? - Nej.
- Men har du startat en till...? - Nej, de hittade mig.
Titta, jag kör bara 20 km för fort.
Du hade rätt om den andra, det gick för fort.
- Det gör det inte nu. - Lägg av...
Att få en konvoj att funka är en konstform.
Vi kommunicerar med de andra bilarna medan vi kör.
Ser du? Han förvarnar mig om långsamma bilar som vi ska köra om.
Det var omtänksamt.
Såna där kallar jag "tvärbromsare". Mycket farligare än fortkörning.
Det är lugnt, men kör inte fortare.
Schyst. Jag undrade precis när de skulle tanka.
- Vad ska vi göra? Hälsa? - Inte vet jag.
Jag har aldrig träffat nån från en konvoj förut.
- Tur att alla skulle stanna. Bert. - Rob.
Är det Robert eller...Roberto?
Jag skojade bara.
- Vart är ni på väg, Rob? - Cincinnati.
- Det vore fint att slå följe. - Absolut.
Okej... Vi ses därinne. Ungarna vill ha choklad.
Hoppsan... Nån verkar ha fått sötsug.
Jag snackade med lastbilschauffören där inne. Inte särskilt pratsam.
Han hörde på sin radiogrej att det är köer på motorvägen.
En annan chaufför säger att det står helt jäkla still.
Han tipsade om en annan väg, så häng på. Kul med lite sällskap.
- Det är ensamt att köra själv. - Visst! Tack.
Det var så lite.
- Vad pratade ni om? - Det är köer, så vi tar en annan väg.
- Ensamvargen där... - Han är inte ensam.
- Det är han visst. Han sa det. - Han har en tjej med sig.
Då missförstod vi väl varandra. Det gör inget.
- Ska vi verkligen göra det här? - Vill du hellre krypa fram?
- Det står helt still på motorvägen. - Nej...det är väl okej.
- Toppen... - Folk jagar ute på vischan.
Såg du?
- Vad då? - I bakrutan! Det är nån där!
HJÄLP
- Hallå? Hör du mig? - Vad fan...
- Ta registreringsnumret! - Kom, Shelby.
- Åk du! Ta registreringsnumret! - Skynda dig!
Lever hon?
- Lyft upp henne. - Hon vaknar.
Håll henne vaken. Jag kommer snart.
- Håll honom borta. - Det är ingen fara.
- Han kastade ut dig och åkte iväg. - Nej, jag hoppade.
Shelby!
Hur är det?
Vad hände?
- Han kom tillbaka. - Jag vet.
- Var är min tjej? - Han tog dem.
Han tog både kvinnan och din tjej.
Va...?
- Han åkte ditåt. Hjälp mig upp. - Kom igen.
- Jag går in. - Du är skadad, jag går.
Snälla, lova mig...att du tar hand om min familj om nåt händer mig.
Jag vet inte var jag är nånstans.
Hon skulle in på behandlingshem. Jag vet inte, en olycka.
Eller så kanske hon hoppade ut. Inte vet jag, den subban är galen.
Förlåt...
Håll ut, Shelby!
Du valde fel konvoj, grabben.
Hallå?
- Hej, Tabby! - Hej!
Förlåt att jag är sen.
Hallå?
- Hej, Maxie! - Hej!
- Var är barnvakten, Danny? - Hon har redan gått.
Va? Är det säkert?
Hallå? Jag är här!
Hallå? Det är Tabitha - brorsdottern.
Nu, då?
"Lugn tid."
Ni ska vara lugna, killar!
Hallå?
- Jag söker June. - Det finns ingen June här.
Hon satt barnvakt här tidigare idag. Jag körde hit henne.
Hon missade cheerleading-träningen. Jag är hennes kille Owen.
Jag är brorsdotter. När jag kom hit hade hon gått.
Lämnade hon barnen ensamma? Har du inte hört nåt från henne?
- Jag har inte ens sett henne. - Det är olikt henne att inte ringa.
Hon kanske åkte hem till en kompis, det är ju oväder.
- Säg att jag var här om hon kommer. - Det ska jag göra.
Vad har han för superkrafter?
Han kan...flyga.
Just det, han kan skjuta eld från händerna.
Jag fes...
Förlåt.
Dags att krypa till kojs, killar!
God natt, sötnos. Sov gott.
- God natt. - God natt, Tabby.
Nej! Lämna dörren på glänt.
Okej. Sov nu.
Det är inte sant...
- Hallå? - Tabitha? Det är faster Grace.
- Förlåt att jag ringer så sent. - Det är ingen fara.
- Väckte jag dig inte? - Nej.
- Hur mår barnen? - Bra. De var så duktiga.
- De gick och la sig utan tjat. - Bra!
Ert nya hus är jättefint, men jag avskyr clownen i mitt rum.
- Vilken är det nu då? - Den stora.
- Vilken då? - Den jättestora.
Den som sitter i stolen. Den är i naturlig storlek, jättestor.
- Den sitter i den där gungstolen. - Vad menar du, Tabby?
I gästrummet, bland alla de andra clownerna. Den är större än jag.
- Vi har ingen sån. - Det har ni visst.
Jag tittar på den.
Tabitha? Är du kvar?
Tabitha! Tabitha!
Vakna!
Killar! Var är ni?
- Vad är det, Tabby? - Var inte rädd.
Vi måste gömma oss. Det är en farlig man i huset.
Han vill bara leka. Som tidigare, vid ytterdörren.
- Var det han?! - Owen.
- Nej! - Men han vill bara ha lite kul.
Hjälp!
Spring!
Skynda dig!
Spring och hämta hjälp, killar!
Spring!
Miss Wright... Vet du nån som vill dig illa?
Det här går mycket smidigare om du samarbetar med oss.
Minns du nåt av mannen som anföll dig?
- Får jag se, får jag se? - Visa din först.
- Vad tråkigt, Tabitha. - Det är det inte alls! Ditt är det.
Mitt är bättre. Du ska få se.
- Nu vill jag titta i ditt. - Inte förrän jag har sett era.
Shelby...
- Ditt är ännu sämre än Tabithas. - Det är det inte alls!
Lisa...
- Vad är det för nåt? - Ett pyjamasparty.
- Nu vill vi se ditt. - En i taget och jag håller i det.
- Visst var det kul? - Nej! Det är inte alls kul.
Kom! Skynda dig!
Hej, Tabitha.
Jag är krispsykolog och vill ställa några frågor.
Okej?
Jag förstår att du är djupt chockad, så vi tar det i din egen takt.
Känner du Lisa Swan?
Lägg av... Få mig inte att skratta när jag sminkar mig.
- Du är full, miss Swan. - Och du är pryd.
Ta av kyskhetsbältet och gå hem med honom.
Vi har ju rumskompis-kväll.
Dessutom har han precis flyttat hit och bor på Pere's Pension.
- Kyffet vid parken? - Ja, men det är tillfälligt.
Var snäll.
Låt honom åtminstone skjutsa hem dig.
Vi ses hemma om en halvtimme.
Okej, sluta...
Jag vill, men vi har rumskompis-kväll. Hon älskar sånt.
- Måste du bo med fina flickan? - Jag ska gottgöra dig, jag lovar.
Hej då.
Cat!
Nu sätter vi igång!
Cat...?
Cat?
- Hej! - Hej, älskling! Kom tillbaka.
- Var det inte rumskompis-kväll? - Hon är inte här.
- Hon fick väl ragg. - Nån gång måste det ju hända.
Vi ses snart. Hej då.
Klockan är över fyra.
Hon går aldrig hem med en kille om de inte har varit ihop en månad.
- Nu kanske hon gjorde det. - Lägg av, du känner ju Cat.
Jag åker dit.
- Vart då? - Till Pere's Pension.
Lägg av, Lise! Du överreagerar.
- Hej! Jag undrar om... - Tyvärr, det är fullt.
Men...
Visst är det skumt att ingen har kommit eller gått på två timmar?
Jo, men... Vi vet inte ens om Cat har varit här.
Hon är min bästa vän, hon berättar allt för mig.
Den sista som såg henne bor där.
Hon har inte ringt på hela dan, så gör hon aldrig.
Kan du inte...använda din bricka?
Jag jobbar på hälsovårdsnämnden, jag är inte polis.
Kolla in stället. Kan du inte hitta på nåt för att få komma in?
Bara så att vi kan kolla om hon är där.
- Hej! - Pensionatet är tyvärr fullt ikväll.
Jag är från hälsovårdsnämnden. Har du tid ett ögonblick?
Hur kan jag stå till tjänst?
Grannarna har klagat. Det har kommit skadedjur härifrån.
Vi ville informera dig om det.
Grannarna, säger du? Så intressant.
Det är inget allvarligt i nuläget.
Ursäktar du mig ett ögonblick? Du kan vänta i spelsalen.
Det är en Victrola-grammofon.
Den är mycket gammal... och ovärderlig.
- Vad har man den till? - "Vad har man den till?"
Den spelar en sång...och på slutet får man en överraskning.
- Testa den. - Nej då, det är lugnt.
Testa den.
Okej.
Var har du fått den ifrån?
Jag kommer från en släkt full av underhållare och artister.
Folk som älskar skrattet.
Hej, det är Dan. Lämna ett meddelande.
Varför svarar du inte, Dan? Det är jag, igen.
Snälla, ring mig. Jag håller på att få panik.
Var är du?
Ursäkta... Kan du hjälpa mig?
Jag letar efter en person. Han gick in här.
Snälla...
Jag letar efter nån som är här inne.
Jag är ledsen, men jag måste läsa på läpparna.
Okej, bra...
- Jag letar efter nån. - Okej.
En man, min kompis gick in här för flera timmar sen.
Har du sett nån?
Ingen har kommit in här.
En annan kompis, en tjej, kom hit igår kväll.
Har du sett en tjej här? Var är alla nånstans?
Det är en man här, en arg man...
Han låter oss inte gå härifrån.
Nej! Göm dig. Göm dig här.
- Han kommer snart! - Ska jag gömma mig...?
Han kommer snart tillbaka!
Snälla, hjälp mig! Min kompis lever!
- Nej, Lisa! - Cat!
- Herregud! Det ska bli bra. - Han är inte...
Snälla, hjälp mig att få loss henne!
Du känner alltså Lisa Swan? Men du känner inte Rob Ellerbe?
Du kanske känner hans flickvän Shelby Leds?
Shelby? Vad har hon med det här att göra?
Vet inte du det?
Shelby, Lisa och jag var oskiljaktiga.
Men jag har inte träffat dem sen vi var små, i Briar Hills.
Briar Hills... Visst är det en förort till Columbus?
Hur visste du det?
- Du måste stanna här. - Hur kände du till Briar Hills?
Jag hade en patient, en pojke, för många år sen.
En av mina första tvångsintagna patienter.
Han var från Briar Hills.
Jag har aldrig träffat nån så...
Han hade ett mycket speciellt skratt.
- Vart ska du? - Jag måste leta upp en telefon.
Jag kommer tillbaka till dig och dina vänner.
- Är de här?! Shelby och Lisa? - Ja.
Ni hittades i varsin cell i det här huset.
Man ringde efter en krispsykolog...
- Herregud... - Lämna mig inte här!
Shelby?
Lisa?
Tack gode gud... Här är jag!
Shelby? Vad har han gjort med dig?
Lisa?
Släpp ut mig! Släpp ut mig!
Nej, snälla... Rör mig inte!
Låt henne vara!
Visst är det kul?
Nej!
Det är ingen fara! Vi ska få loss dig.
Blunda!
- Allt ordnar sig. - Stå stilla, vi hjälper dig.
Vi hjälper dig. Du är fri.
Vi måste sticka!
Kom igen!
Klättra! Fort!
Tabitha! Skynda dig!
Han kommer!
Hjälp mig, Tabitha!
Släpp ut mig! Släpp ut mig härifrån!
Släpp ut mig!
Snälla, släpp ut mig!
Det där var kul.
För Shelby, Lisa och mig var han ett urspårat skämt.
Vi drev med honom.
Efter att han hade skickats iväg så glömde vi honom.
Men han glömde aldrig oss.
Trots att jag överlevde, så blir mitt liv blir aldrig mer sig likt.
Lisa och Shelby är borta för alltid och jag kan inte glömma hans skratt.
Översättning: Anna Kyrö www.sdimediagroup.com