For tusinder af år siden herskede magi og trolddom -
- over videnskab og logik. Det var farlige tider.
Det var djinniernes tidsalder.
Tre tapre krigere, som bar elementernes mærke -
- udkæmpede en krig mod en blodtørstig djinni.
Skulle dæmonen sendes tilbage til dens mørke dimension -
- risikerede man en invasion af morderiske djinni.
Deres eneste udvej var at fange djinnnien i et fængsel: En lampe.
Jeg ønsker dig tilbage til lampen. Jeg ønsker dig ind i lampen!
Den sidste overlevende kriger skulle skille sig af med lampen ...
... og bede til, at den aldrig blev fundet.
- Det er vist her. - Er du sikker?
Man kan aldrig vide sig sikker. Godt. Den er intakt.
- Aladdin, den er forseglet. - Så er der noget værdifuldt i den.
Klar?
Der er ikke noget.
- Jeg fandt noget. - Hvad er det?
Lad os se.
Hvem bandt den?
- Alt det besvær for en bog? - Den må være noget værd.
- "Raseriets dødbringende melodi." - Der er ikke noget.
Shahira køber somme tider gamle bøger.
- Han er en tyv. - Måske, men hans penge dur.
Jeg skal have halvdelen.
- Rør dig ikke. - Hvad gør du?
Fint nok.
Flyt dig!
- Hvad var det? - Gravens vogter.
- Hvad vogtede den over? - Kom.
Endelig.
Du kommer for sent. Det behager mig ikke.
Det bliver dyrere.
Handl med Shahira uden mig. Så går det bedre. Nag.
Nag har intet med penge at gøre.
- Undtagen når det er hans penge. - Vent her.
- Shahira. - Aladdin. Har du noget til mig?
Der er ikke andre købere.
Nu er vi her. Din ekspedition var vel givtig.
- Lad mig se. - Ingen juveler eller guld.
Kun den her.
En snavset gammel bog? Hvordan skal jeg sælge den?
En fattig lærd betaler nok et par drachmar for den.
Af ren nysgerrighed, hvor meget?
- 20. - Aftale.
20 guldmønter for en snavset gammel bog?
- Det må være noget af en bog. - En værdiløs antikvitet.
- Men der er købere. - Jeg beholder den.
- Aladdin, vi havde en aftale. - Du havde.
Jeg kommer med den, når jeg har læst den.
- Så gælder tilbuddet måske ikke. - Jeg tager chancen.
Visma.
Find Luca. Ledsag ham til mit telt.
- Hvor er min andel? - Jeg solgte den ikke.
Shahira accepterede straks 20 guldmønter. Uden at købslå.
- Hvorfor tog du ikke imod dem? - Hvis han betaler uden brok ...
... så må den føre til noget værdifuldt.
- Så lad mig se bogen. - Ikke her. Kom.
Det er vist en rejsebeskrivelse.
Der er sågar et kort i den.
- Fører det os til en skat? - "Søgende søger."
"Givere giver. Må dit hjertes længsler være dine."
"Stenene i sikkerhed, den største skat i dybet ned."
Stenene.
- Mustafas sten? - Mustafa?
Nogen anstrengte sig for at skjule bogen i en sarkofag i et bjerg -
- og lod den bevogte af en tohovedet slange.
Se tegnene.
"Fire nøgler til låsen er lavet. Hver og en døren åbner."
Khalil og Shifa bærer også disse tegn.
- Hvorfor er vores tegn i en bog? - Aner det ikke.
Jeg spørger en, der ved det.
Tror du, Khalil siger noget, tager du fejl.
Han siger intet om fortiden.
Berører bogen fortiden, siger han ikke et ord.
Vi ses senere. Saml mændene. Vi skal på skattejagt.
- Du er ved at være god. - Var jeg god, lå du her.
Jeg er stærkere end dig. Jeg har trænet længere.
- Luca? - Gør klar til ekspedition.
- Jeg vil med. - Nej.
Jeg kæmper bedre end Luca. Han drikker og spiller hasard.
Han er pålidelig, ikke fuldkommen. Du dømmer for hurtigt.
- Aladdin, velkommen hjem. - Tak, Khalil.
- Var din jagt succesfuld? - Jeg ville give børnehjemmet noget.
Det her kan være stort.
Det kan måske give et tag over hovedet, som holder regnen ude.
Kom. Lad os gå indenfor.
Du kommer med os.
Luca, hvorfor kom du ikke med Aladdin tidligere?
Jeg ville tale alene med dig.
Jeg vandt nogle mønter. Jeg vil betale af på min gæld.
- Fint. Hvor er de? - Lige her.
- Det rækker ingen steder. - Jeg har brug for mere tid.
Jeg gav dig mere tid, Luca.
Jeg anbringer dit hovedet på et spid til skræk og advarsel.
- Shahira, jeg betaler dig. - Af med hans hoved.
Nej, jeg beder dig. Nej! Dræb mig ikke!
Brænd denne bog. Glem alt om den.
- Hvad? - Eller smid den i brønden.
Eller begrav den, hvor ingen finder den.
Hvorfor? Hvad er det?
Lad være med at spørge, Aladdin. Stol på mig.
Glem, at du så bogen og kortet.
- Dræb mig ikke. Nej! - Vent, vent, vent.
- Hvad kan du dog tilbyde mig? - Jeg vil gøre alt.
- Alt? - Jeg gør det.
- Der er noget ... - Jeg gør det. Men skån mig.
- Du og Aladdin står hinanden nær. - Ja, fra Khalils børnehjem.
Han er som en bror for mig.
Vil du forråde din egen bror? Vil du det?
Aladdin, jeg har aldrig frarådet dig at gå efter din egen lykke.
Men denne gang beder jeg dig, tag ikke af sted.
Vi er forbundet til denne bog. Du fortæller ikke hvordan.
- Vores mærker. - Shifa er ild.
Luca jord, du vand, jeg luft.
Vil du stoppe mig, må du fortælle, hvad det betyder.
Det er sort magi, ikke?
Jeg ved, du stadig kender til den, og du ved, hvad bogen er.
Jeg udøver den ikke længere.
Den sorte magi er er fortid. Bogen med.
- Lad det ligge, Aladdin. - Det er min historie.
Din historie er her.
Jeg har elsket dig som en søn, siden jeg fandt dig ved min dør.
Da Shifa og Luca blev forladt, opdrog jeg dem som mine egne.
Derfor trygler jeg dig om at glemme denne bog.
- Der er andre skatte at jage. - En fattig mand er dog en mand.
En mand uden fortid er ikke en mand.
Aladdin, visse skatte findes for en for høj pris.
Men de findes dog.
Jeg vil gøre alt.
Tag disse talismaner. De har særlige egenskaber.
Nu skal du høre, hvad du skal gøre.
Aladdin, jeg tager med dig.
Bliv hos Khalil. Han behøver dig her.
- Begynd at pakke. - Men jeg har tabt 40 mønter.
- Medmindre du vil spille. - Nej tak.
- Luca vil ikke spille? - Vi spiller med alle.
Selv en romers barnebarn.
Min bedstefar var en større mand end du.
Hvorfor lod han sig så trælbinde?
Jeg troede, at romerske soldater var tapre.
Det er nok. Fjern knivene, begge to.
Der er ikke tid. Vi må rejse før solnedgang. Slås senere.
- En stor skat venter. - Guldmønter?
- Sølvkalk? - Mustafas sten.
Kong Mustafas legendariske juveler.
- Jeg troede, det var en myte. - Er du ikke interesseret ...
Nej, nej, nej, vi er interesserede. Det er vi. Kom.
- Luca, glem din kævlen med Hassan. - Han tror, han er bedre end jeg.
Det ændrer sig aldrig.
- Hvor skal vi hen? - Til Dinai-bjerget.
Dinai? Det vil tage flere dage. Verdens værste område.
- Bange? - Jeg er ikke bange for noget.
Så lad os komme af sted.
Vær på vagt over for alt mistænkeligt.
Jeg vil ikke have skåret halsen over nu.
Abdel.
Her er ikke andet end klipper.
Vi har ikke set, hvad der er på toppen.
- Ifølge kortet skal vi opad. - Bare de snart finder stenene.
Jeg vil ikke tilbringe natten her.
Så er vi der næsten.
- Hvad leder vi efter? - Det kan jeg ikke se.
Kortet viser en flod. Der må have været en her for længe siden.
- Klar? - Hvorfor er de så længe om det?
Var det alle andre end Aladdin, ville jeg tro, han var stukket af.
Han er for ærlig. Han bruger alt, hvad han tjener, på børnehjemmet.
Du voksede også op på det børnehjem, Luca.
- Og hvad så? - Du står i gæld til Khalil.
Tal videre, og jeg skærer din tunge ud.
- Virkelig? - Ikke nu. Så er det nok.
Vi finder de juveler og går hver til sit.
Jeg er træt af skænderierne. Vi skændes altid.
Jeg vil finde mig en stum kvinde, som elsker som et dyr.
Jeg vil tilbringe resten af mine dage i hendes seng.
"Raseriet blev begravet i en våd grav."
"Intet glimt ses igen."
Hvad betyder det?
Floden er borte. En eventuel skat må være begravet under vandet.
- Hvad for en skat er raseri? - Vi får se.
- Vil du det? - Vil du ikke?
Hvor begynder vi at grave?
Et glimt begravet i vandet.
Pas på!
Ned!
- Er det alt? - Nu er det vores.
Tilbage!
Hvad i alverden ...
Hvad vil du?
Abdel ....
Aladdin besøgte mig i dag.
Han forsøgte at sælge en bog.
- En meget gammel bog. - Hvad vil du?
Du ved, hvad jeg vil.
Det ved Aladdin også snart.
Din hemmelighed bliver afsløret.
Han giver ikke op nu, hvor er på sporet af noget.
- Som en hund efter et ben. - Lad det ligge.
Der kommer intet godt ud af sandheden.
Jeg vil have den bog, Khalil. Hverken mand eller magi -
- stopper mig fra at få den bog.
Hjælp! Luca!
- Aladdin. - Abdel er død.
Jeg befriede en dæmon. Den dræbte ham.
Jeg kunne ikke stoppe den.
- Dæmon? Hvad mener du? - Hassan gik ind i skoven.
Vi må finde ham. Ingen bør færdes alene.
Vi skal den vej.
- Hassan? - Hassan!
Hvor er du?
Hassan, hold op med at fjolle omkring.
Hassan!
- Hassan! - Hassan!
Hassan!
Hvad vil du os?
Nej ...
Kom. Vi må hente vores ting og forsvinde, før den dræber flere.
Skynd jer.
Lad os komme af sted. Jeg vil være langt herfra før mørkets frembrud.
Salam aleikum. Pakker I allerede? I må have ...
I fandt den. Jeg har ledt efter den så længe.
Du kommer med en bog, som fører til den.
Jeg skulle bare følge efter dig. Lade dig gøre al arbejdet.
Gned du på lampen?
Gjorde du? Din tåbe!
Det gjorde du, ikke? Du befriede djinnien.
Men alt er ikke tabt. Giv mig lampen.
Luca, tag lampen til mig, og din gæld er indfriet.
Har du ombestemt dig? "Jeg gør alt!" Sagde du ikke det?
- Du forrådte mig. - Jeg havde kniven for struben.
- Jeg havde intet valg. - Man har altid et valg.
Khalil! Var det dit værk?
Det så ud til at være nødvendigt.
De røvede os. De tog en gammel lampe, jeg fandt.
Ved alle guder ...
- Jeg ledte efter Mustafas juveler. - Jeg skulle have fortalt det.
- Den viste kun vej til en forræder! - Jeg havde intet valg.
Det havde han ikke. Det havde du heller ikke. Det ser jeg nu.
Vi opfylder alle vore skæbner. Det, Luca gjorde, var forkert -
- men de spor, han efterlod til Shahira, førte mig til jer.
Der kom noget godt ud af hans forræderi.
Men det er også min skyld.
Jeg forsøgte at skærme dig mod din skæbne.
- Hvilken skæbne? - Jeg ved nu, det er umuligt.
Vi må af sted, før Shahiras mænd kommer.
Lidt magi holder det væk længe.
Khalil beskytter dem. Han har dyrket sort magi.
Vi må følge tæt efter dem.
Men nu har jeg lampen. Jeg vil se, hvad den kan.
Djinni.
Vent.
Jeg ønsker mig mit telt.
Jeg ønsker mig min pibe.
Jeg ønsker mig de fineste vine.
Væk. Det er min. Hent brænde til bålet.
Og I kan hente Luca.
Vi er ikke sikre, så længe den ting er fri.
Det er en djinni. De er soldæmoner.
Når solen forsvinder fra himlen -
- mindskes deres energi også, og de forsvinder.
Djinnier opfylder da ønsker.
De giver deres herre rigdom og magt. Troldmænd brugte dem som tjenere.
De lærte hurtigt, hvor farligt det kan være.
Hvis de opfylder ønsker, må de være alt besværet værd.
De er magtfulde, og det er let at miste kontrollen over dem.
Hvis det sker, kan de dræbe.
Hvad værre er, djinnier opdagede deres fri vilje.
De opfyldte kun ønsker for dem, hvis grådighed fordærvede dem.
Så kunne de fortære deres sjæle.
- Vær forsigtig med, hvad du ønsker. - Meget.
Jeg har sat stor ondskab fri.
Bogen nævner en "sjælering".
Man får kun kontrol over djinnierne, hvis man har lampen og sjæleringen.
Lampen sætter djinnien fri, og ringen trælbinder den.
En ring? Hvor er den?
Du skjuler stadig, hvad du ved, gamle mand.
Det er på tide, du fortæller os det.
Jeg var lærling hos troldmændene, der forviste djinnierne.
Den ene af dem var din far, Aladdin.
Den anden var Lucas far.
Den tredje var Shifas far.
Alle, der var medlem af sekten, fik elementernes mærker.
Derfor kunne jeg genkende jer, da jeg fandt jer ved min dør.
Kun vi fire er tilbage af dem, der forviste djinnierne.
Efterkommere af dem, der kunne åbne portene og sende dem til helvede.
Jeres fædre kæmpede for at forvise djinni.
Jeg ønsker dig tilbage i lampen!
Jeg blev efterladt i Vardana, fordi jeg var lærling.
Jeg var ikke dygtig nok til at kæmpe.
De kom aldrig tilbage. Det gjorde djinnierne heller ikke.
Jeg troede, det var lykkedes dem, indtil du viste mig bogen.
Er en af dem fri, vil den prøve at befri sine brødre.
Det er alt sammen min skyld.
Hvis det ikke var for mig, var vi ikke i denne situation.
Så havde Shahira ikke haft lampen.
- Luca. - Lad ham gå.
Godt at se dig igen, Luca.
- Du ved ikke, hvad du har. - Jeg har alt.
Hvor skal dine venner hen?
- Shahira, hør på mig. - Hvad pønser de på?
Du tror, du kan styre den, men det kan du ikke.
Så bare se her. Djinni, jeg ønsker, at du dræber ham.
- Nej, nej! - Dræb ham nu!
Dræb ham nu! Hvorfor flyver den sin vej?
Den er et solvæsen. Den lever af solen.
Det gør jeg ikke. Mærk dig mine ord.
Jeg skærer dig i småstykker, hvis du ikke spytter ud.
Og så dræber jeg dine venner, Luca.
Shifa, Aladdin, Khalil. Jeg slagter dem som svin.
Ringen. De er efter ringen.
Hvis man har lampen og ringen, kan man styre djinnien.
Man kan få den tilbage i lampen. Uden den har du intet.
Den opfylder ønsker, fordi den vil have ringen.
Den vil udsuge en sjæl. Den æder sjæle, Shahira.
Hvorfor åd den så ikke din sjæl?
- Fordi jeg har mærket. - Du lyver.
Det er i mit blod. Du ved, at vore fædre forviste djinnierne.
Vi er de eneste, der kan åbne portalen.
- Det ved djinnien. - Du lyver.
Du ønskede, den skulle dræbe mig. Men her er jeg.
Dine venner vil forvise djinnierne.
Får jeg ringen, kan jeg åbne portalen og styre tusind djinni.
Shahira, djinnien bruger dig.
Skaf mig ringen, Luca, eller jeg dræber jer alle.
Jeg fileterer jer som fisk. Du ved, jeg mener det. Smut!
Luca. Husk, at jeg holder øje med dig.
Vi må finde den og forvise djinnien til lampen.
Det er ikke så let, som det lyder. Ringen forsvandt med jeres forældre.
Hvad står der i bogen?
Ifølge bogen findes ringen på Varvak.
- Øen? Det sted er forbandet. - Nu ved du hvorfor.
Shahira må kende djinni-legenden.
Ellers havde han ikke fulgt efter jer.
Vi må finde ringen før ham og forvise uhyret, før det befrier de andre.
Kom. Natten er ung. Lad os fortsætte.
Øen er som alle andre øer.
Uhyret følger os hertil, hvis det ikke allerede er her.
Kan en djinni dræbes?
Den er ikke i live. Ikke som du og jeg er.
Den kan ikke dræbes. Solen heler dens sår.
Sårer du den, køber du tid. Intet andet.
Mine arme gør ondt.
- Hold op med at jamre. - Det føles, som om de falder af.
Jeg bør måske skære dem af, så du ikke lider.
Jeg er for gammel til det her.
Hører I mig? Jeg bliver ældre for hvert skridt.
De må være i nærheden. Kom så.
Der er båden. Der.
De har lagt til på den anden side af øen. Kom.
Pas på. En djinni kan se ind i jeres hjerter.
Den vil friste jer til at ønske noget.
Giv ikke efter for dæmonen. Det har frygtelige konsekvenser.
Khalil, se.
"Det sidste hvilested har nøglen. Det ses kun, når mod bevises."
Hvad betyder det?
Sidste hvilested. Er der en gravplads?
Skal man vise mod, er det et godt sted at starte.
Skal du tale om mod, Luca? Shahira kan bekræfte dit.
Lad os ikke skændes. Lad os finde gravpladsen.
De er sluppet fra os. Kom først tilbage, når I finder deres spor.
Hvad venter I på? Af sted!
Du bliver her. Som beskyttelse.
- Han propper sig, mens vi knokler. - Han er herren.
Hans penge gør ham ikke klogere eller stærkere end os.
- Sådan er verden. - Verden ...
Du milde, jeg er udmattet.
- Sid ned. Bare et øjeblik. - Nej.
Jeg går den vej. Du går den vej.
Alle giver mig ordrer.
Bare et øjeblik.
Jeg ville ønske, jeg kunne ligge her for evigt.
Nej, nej.
Tung? Jeg kan måske hjælpe.
Jeg er bare for gammel til at fare sådan rundt.
Har du en ungdommens kilde på dig, Khalil?
Der er hinsides mine magiske evner.
- Giv mig en af dem. - Tak.
Jeg ville ønske, jeg var lige så let og stærk, som da jeg var dreng.
Hvil dig ikke for længe.
Bare rolig. Jeg vil ikke være her alene.
Babak!
Nej! Nej!
Forsvind! Jeg ved besked med dig og dine tricks!
Khalil advarede os.
Jeg ville ønske, at jeg var ung og stærk.
Babak! Hadar!
Hvorfor er de så længe om det? De er ikke værd at vente på.
Vent.
- Abdullah! - Du skulle ikke have efterladt ham.
Jeg henter ham.
Her er jeg.
Lad mig tage dem, gamle mand.
Hvad venter vi på? Har I ikke hvilet jer længe nok?
Abdullah, hvad er der sket med dig?
Jeg er bange for, at Khalil gav os dårlige råd.
- Dit hår er sort som kul. - Ønsket skal formuleres rigtigt.
Dit ønske. Du mødte en djinni.
- Ja. - Åh nej.
Og han opfyldte mit ønske.
Der har været ønsker, som slog fejl.
Bebrejd herrerne, ikke djinnierne. De er her for at tjene.
- Hvad ønskede du? - Se mig.
Idiot. Hvad ønskede du helt nøjagtigt?
Jeg ønskede, at jeg var ung. Og stærk.
- Det er vist gået i opfyldelse. - Og at jeg var 15 kilo lettere.
Hvad er der?
Jeg fængsler dig! Det sværger jeg!
Lad os komme videre.
Gravpladsen.
- Hvad nu? - Hvad gør vi, Khalil?
"Søgeren vil blive anført af ild."
Her er ingen ild.
Beviset for den modiges mod skal anføre os med ild.
Hvad betyder det? Søger vi beviser for mod?
- Det ene fører til det andet. - Måske ikke.
Jo sværere det er at finde ringen, jo sværere er det at styre djinnien.
Prins Jarebs sidste hvilested.
- Hvem er det? - Rigets prins.
Vi finder det, vi søger, derinde.
- Der er ingen skrift på den. - Hvad gør vi?
Den har Shifas ildtegn.
- Khalil, kan du læse det? - "Maghrebs tempel" ...
... "indeholder forbandelsens vrede."
- Hvad betyder det? - Det viser os vejen til helvede.
Og tilbage.
Det har er mærket. Nu forstår jeg det.
Djinnien tillod, at vi fulgte sporene.
Så vi fandt døren til helvede.
Så vi kunne sætte de forviste djinnier fri.
- Hvorfor dræbe Hassan og Abdullah? - De bar ikke mærket.
En fra vores sekt skal bryde fortryllelsen.
En af os skal ønske portalen åben.
Men vi gør det modsatte. Vi må skynde os til Maghreb.
- Kom. - De har fundet noget.
De har måske ringen. Uden lampen er den ubrugelig
Er det vores skæbne, så lad os gå den i møde.
- Hvornår blev templet forladt? - For flere generationer siden.
Porten til helvede.
Det er kun en ramme.
Portalen er lukket, men den kan blive meget virkelig.
"Cirklen brydes, når de fire elementer mødes."
Den må være skjult. Det her er den eneste cirkel.
- Det er en advarsel. - Så må der være noget at finde.
Cirklen brydes, når de fire elementer mødes.
- De fire elementmærker. - Vi er her. Intet sker.
En så stærk formular fordrer blod.
Kom.
- Luca, vi har en aftale. - Shahira.
- For alles skyld, giv os lampen. - Nej!
Tror du, jeg opgiver alt nu? Luca, der er magt nok til os begge.
Hvis vi åbner portalen, kan vi få en djinni hver.
Hundred djinnier. Tænk over det.
Et liv med ubegrænset luksus.
- Stop. - Det er ikke en verdslig skat.
Med en djinni er der ingen grænser for, hvad vi kan gøre og eje.
Djinni, hvis du giver mig ringen, åbner jeg portalen for dig.
Portalen kan kun åbnes af en med mærket.
- Derfor skader djinnien os ikke. - Så ønsker jeg mig mærket.
I troede ikke, at det ville gå sådan, vel?
Luca, vi har handlet før.
Vi har hver en del. Vi kan handle igen. Det er ikke for sent.
Giv mig lampen, så uhyret kan ønskes tilbage til helvede.
- Hvorfor? - Den dræber dig. Du kan ikke vinde.
Løgnhals! Du vil have den!
Så du kan blive almægtig!
Dræb den!
Dræb den! Dræb den! Jeg beder jer!
Lad os komme væk.
Den bliver stærkere af de sjæle, den fortærer. Ønsk den tilbage i lampen.
- Hvad gør du? - Jeg ville ønske den ind i lampen.
- Shahira sagde noget fornuftigt. - Han er død. Fornuftigt.
Der er mere end nok magt til os alle her.
Ønsk, at djinnien atter bliver fanget.
Giv mig ring og lampe, så gør jeg det.
Fristelsen er så stor. Hvordan kan vi stole på hinanden?
Jeg tror, jeg har fundet min egen skæbne.
Jeg er klog nok til at skabe min egen fremtid.
- Stands! Nej! - Aladdin, gør det ikke.
Jeg hersker over dig.
Se bare. Den er min tjener.
Den venter på at følge mit bud.
Luca, jeg opfostrede dig som min søn. Jeg trygler dig.
Få mig væk herfra.
Og jeg ønsker, at du aldrig igen siger, hvad jeg skal gøre.
Khalil!
Khalil, fader ...
Fader! Nej!
Hvad?
Luca! Jeg slår dig ihjel!
Jeg kan ønske mig alt, ikke?
Du kan ikke snyde mig. Jeg har ringen og lampen.
Du skal give mig alt, hvad jeg ønsker, som jeg ønsker det.
Godt. Jeg ønsker ... Jeg ønsker mig noget mad.
Hov ... Hallo!
Hvad nytter en tjener, hvis han forsvinder med solen?
Godt ...
Javel.
I nat tager vi afsked med den eneste far, vi har kendt.
Khalil viede sit liv til os.
- Han lærte mig alt, hvad jeg ved. - Også mig.
- Hans uendelige visdom ... - Hans venlighed.
Hvad skal vi sige til dem på børnehjemmet?
At han døde tappert og med ære. Ingen kan ønske sig mere.
Men vi vanærer ham ikke ved at give efter for sorgen.
Vi sender dæmonen tilbage til helvede.
Djinnien tror, den har det, den var efter. Den vil nu dræbe os.
- Pokker tage Luca! - Han har ikke åbnet portalen.
Det kan han ikke før daggry. Vi kan måske tale til hans gode side.
Hvad får dig til at tro, at han har en?
Aladdin.
Det er min skyld. Luca dræbte ikke Khalil. Det gjorde jeg.
- Hvad siger du? - Visse skatte koster for meget.
Vi kan ikke bare give op. Vi kan ikke vende det ryggen.
Vi må finde Luca, før det er for sent.
Du så den. Du ved, hvad den er i stand til. Vi er færdige.
Du sagde, en mand uden fortid ikke er en mand.
Det er han heller ikke uden fremtid.
Luca giver ikke op uden kamp. Jeg helmer ikke, før det er gjort.
Værsgo, store Aladdin. Flygt. Jeg afslutter det her uden dig.
Shifa.
Vil han have en kamp ...
... så vil vi kæmpe imod ham.
Pokker tage dig! Du må aldrig forlade mig. Jeg sulter.
Jeg ønsker mig mad.
Det er fantastisk. Fantastisk.
Jeg kan lugte mad.
Han er tæt på.
Jeg er proppet.
Jeg har aldrig spist så meget i hele mit liv.
Det fede svin.
- Hvor er djinnien? - Aner det ikke. Nu har vi chancen.
Pokker tage dig, Shahira.
Dræb mig ikke! Dræber du mig ikke, så opfyld mit ønske.
Jeg vil have penge. Mange penge.
Jeg vil ønske, at jeg blev overdænget med guld.
Jeg er rig! Jeg er rig!
Salam, broder Luca.
- Salam, Aladdin. - Vi må tale sammen.
Vær advaret. Jeg ombestemmer mig ikke.
Jeg frygter, du ikke ved, hvad du gør.
- Du sætter en frygtelig kraft fri. - Hvis man ikke kan styre den.
- Jeg vil styre den. - Din kontrol slog Khalil ihjel.
Er Khalil død?
- Det ønskede jeg ikke. - Han måtte ikke tale til dig igen.
Nej, nej ... Det er ikke, hvad jeg mente.
Nej, nej, nej!
- Det er ikke, hvad jeg mente! - Han kunne ikke trække vejret.
Forstår du det ikke? Hvert ønske risikerer at ødelægge alt.
Jeg begik en fejl. I fremtiden er jeg mere forsigtig.
Jeg beder dig.
For alle vores år sammen, giv mig ringen og lampen.
Nej.
Luca.
Stop!
Shifa! Giv mig lampen.
Giv mig lampen, Shifa. Ellers ...
Så ønsker jeg, at Aladdin aldrig eksisterede.
Nu.
Gør ham ikke fortræd.
Gør ingen af dem fortræd.
Det var altså et trick?
I ville narre dumme Lucas øjne.
Tror I ikke, jeg ved, hvad man siger om mig?
At man siger "stakkels, Luca, han er ikke som Aladdin"?
"Han er en romersk slaves barnebarn, som aldrig bliver klog som jer."
De dage er forbi.
- Djinni, jeg ønsker ... - Luca.
- Jeg ønsker ... - Nej.
Djinni, jeg ønsker mig mere magt end noget andet menneske har haft.
Jeg ønsker ...
... mig en djinnis magt tusindfold!
Hvad har du gjort?
Du åbnede portalen. Du ønskede tusind djinnier.
I så mig herske over én djinni.
Se mig nu, hvor jeg hersker over tusind.
Du vinder, Luca. Indse det, Aladdin. Luca er vores nye herre.
Jeg giver jer alt, hvad I vil have. Alt, hvad I ønsker.
Et ønske dræbte Khalil.
Jeg ønsker, at han ikke var død.
- Lad mig råde bod på det. - Intet kan erstatte ham.
Jeg vil aldrig gøre dig eller Aladdin fortræd.
- I står mig mest nær. - Jeg vil gerne tro dig.
- Shifa, lyt ikke til ham. - Lad hende selv bestemme.
Det nytter ikke at kæmpe, Aladdin. Accepter det.
Kløgtig pige.
Lad mig give dig en smagsprøve på, hvordan livet kan være.
Djinni, jeg ønsker, at Shifa klædes i de fineste silker.
Vi tog fejl af dig.
Nu er der altså to, der forråder Khalils minde.
Slutter du dig ikke til os, så forlad os.
Aladdin er for trodsig til sit eget bedste.
Han er sikkert ved templet for at lukke portalen.
Han har hverken ringen eller lampen. Han er magtesløs.
Nej. Undervurder aldrig Aladdin.
Vi behøver ham ikke, Luca.
Vi kan tage derhen, vi vil. Vi kan gøre alt, hvad vi vil.
Tænk over det.
- Vi behøver ikke plyndre grave. - Du har ubegrænset magt.
Aladdin er intet. Glem ham.
I årevis har jeg levet i hans skygge.
Et par gravplyndringer er intet i forhold til dine erobringer.
- Synes du det? - Det ved jeg.
Folk vil aldrig nævne den store Aladdin igen.
Forældre vil fortælle deres børn om den store Luca.
De vil tale om instinkt og list. De vil tale om magt.
Mit instinkt siger mig, at jeg må stoppe ham.
Jeg er kommet for lagt til, at han må tage magten fra mig.
Lukker han portalen, er det forbi. Så har jeg intet.
Med en djinni kan man ønske et måltid.
- Med tusind kan man få verden. - Han er som en bror.
Gør ham ikke fortræd.
Jeg har intet valg, Shifa. Djinni ...
Før os til Maghreb.
Der må være en måde at stoppe det på!
Aladdin!
Nej! Gør ham ikke fortræd.
Du har åbnet portalen. Du slipper tusinder af disse uhyrer fri.
Vil du være kendt for det? Dæmoners konge?
Tror du, uhyret vil tjene dig, når det har, hvad det ønsker?
- Det er nødt til at adlyde mig. - Adlyde? Adlyde dig?
Som det adlød Shahira? Hassan? Abdullah?
De vidste ikke, hvordan man ønskede rigtigt.
Khalil!
- Du er i live. - Jeg vågnede.
Jeg vandrede i skoven.
Han ønskede, at du ikke var død.
Dine to uforvarende ønsker udlignede hinanden.
Giv mig lampen og ringen. Lad mig gøre en ende på det her.
Forræder.
- Stop! - Shifa!
Dræb hende ikke! Jeg befaler dig at stoppe. Det er mit ønske.
Tag mig i stedet!
Luca, kast ringen til mig, så ønsker jeg, at den stopper.
Du har ikke længere lampen. Du styrer den ikke.
Træd tilbage, min søn.
Vand fra himlen, kom ned!
Jeg ønsker, du slipper hende.
Jeg ønsker, at du ikke gør nogen af os fortræd.
Vi må skynde os. Kom, kom, kom.
Jeg ønsker, at portalen til helvede lukker nu.
Luca!
- Luca! - Nej!
Jordisk stål påvirker dem ikke.
Luca ... Luca!
- Undskyld, Aladdin. - Giv ikke op!
Luca ... Luca! Nej!
- Jeg fortjener det! - Nej!
Slip mig!
Luca!
Jeg sender dig til det djævelske sted, hvor du hører til.
Jeg ønsker dig tilbage i lampen.
Shifa! Shifa!
- Aladdin, slip mig. - Aldrig!
Du bliver trukket med! Slip. Nej!
Her. Slå så hårdt, du kan.
Alene er den ubrugelig.
Gem den som vidnesbyrd om denne dag.
Aladdin, troede du virkelig, jeg tog Lucas parti?
Nej. Jeg vidste, at det var for at få fat i lampen.
Du har bevist, du er en stor kriger. Tag med på næste ekspedition.
- Begynder du allerede igen? - Jeg har oplevet nok en tid.
- Jeg tager måske et job i byen. - Du jager skatte om en måned.
Du har ret. Jeg var lige ved at give efter. Jeg mærkede fristelsen.
Men det eneste, der er værre end et uopfyldt ønske ...
... er et opfyldt ønske.
Tekster: Tim Østerkjerhuus www.O P E N S U B T I T L E S.org