Dāmas un kungi, šo mirkli esat gaidījuši
Jūs tumsā meklējuši
Jums sviedri zemē pilējuši
IZKLAIDES KARALIS
Jums dziļi kaulos sāpe, ko neaizmirst
Elpa aizraujas, prāts aizgrābjas
Viss īstais kā pagātne aizsteidzas
To nenoliegt, tas jums pretī nāk un traucas
Ir brīdis šis, un vienalga, kas tad
Jūsu sapnis, vai neredzat, jau pietuvojas
Tik ļaujieties, jo jūtat - jūtas tagad pārņem
Tās liesmas, brīvība, tās laukā laužas
Kā mācītājs tās kancelē
Jums akla ticība
Lauž ķieģeļus tām sienām, kuras turējušas
Jums zināmo
Vai gatavi jūs pamest to
Un doties pretī gaismām krāsainām?
Kur bēgļi varoņi šai vakarā
Maz ticams, bet noticis Tas jūs ir pārņēmis
Šī izrāde dižākā!
Mēs gaismu ienesam un zemāk nekāpjam
Mūs saule neapturēs gan
Redzot - tas noticis, tas jūs ir pārņēmis
Šī izrāde dižākā!
Tik to katrs mūžam gribējis
Tik to jums mūžam vaj'dzējis Nu jūsu priekšā tas
Te jūs sapņi veduši
Tik to katrs mūžam gribējis
Tik to jums mūžam vaj'dzējis
Nu jūsu priekšā tas
Te jūs sapņi veduši
Tik to katrs mūžam gribējis
Tik to jums mūžam vaj'dzējis
Nu jūsu priekšā tas
Te jūs sapņi veduši
Tik to katrs mūžam gribējis
Tik to jums mūžam vaj'dzējis
Nu jūsu priekšā tas
Es saprotu, jā.
Liels paldies, Džefrīsa kungs. Paldies.
Līdz vakaram dabūsiet naudu.
Ejam.
Finias, pasteidzies. Nokavēsim vilcienu.
Taisnu muguru.
Notīri tos mēslus.
Mazais pirkstiņš uz augšu.
Roka izstiepta, elkonis uz āru.
Mazus malciņus, nestreb.
Mazais pirkstiņš uz augšu, roka izstiepta,
elkonis uz āru.
Tasīti taisni.
Lēnām noliec atpakaļ tasīti.
Vēlreiz?
Mazais pirkstiņš uz augšu,
roka izstiepta,
elkonis uz āru.
Graciozi.
Čaritij, panāc.
Tava kleita.
Vai tā mēs esam tev mācījuši uzvesties?
Tā ir mana vaina, ser.
Es viņu sasmīdināju.
Paldies par tavu godīgumu.
Netuvojies manai meitai.
Kā tu tiki laukā?
Pa logu.
Tēvs mani sūta uz jauno lēdiju skolu.
Es nezinu, kāda būs mana nākotne.
Es gan zinu.
Kad acis ciet, tad redzu es
To visu, nākotne ko nes
Savu pasauli
Cauri tumsai, durvīm nes
Tur, kur pirmais eju es
Bet kā mājas tā
Var tie teikt, var tie teikt
Tas viss ir neprāts
Var tie teikt, var tie teikt, ka jucis es
Nerūp man, nerūp man - par traku sauciet
Pasaule tā būs, ko radām mēs
Kad naktī gultā apguļos
Es redzu toņus spilgtākos
Un miljons sapņu neļauj aizmigt man
Es domāju par vietu to
Ko iztēle man izlolo
Tik miljons sapņu tam man vajadzēs
Miljons sapņu - jaunu pasauli radām mēs
Var tie teikt, var tie teikt Tas viss ir neprāts
Var tie teikt, var tie teikt - mēs jukuši
Viņa... - Pietiek!
Čaritij!
Nerūp man, nerūp man - par trakiem sauciet
Mīļo Čaritij
Bēgsim pasaulē, ko radām mēs
Kad naktī gultā apguļos
Es redzu toņus spilgtākos
Un miljons sapņu neļauj aizmigt man
Es domāju par vietu to
Ko iztēle man izlolo
Tik miljons sapņu tam man vajadzēs
Nē!
Miljons sapņu - jaunu pasauli radām mēs
Avīzes! Apbrīnojami stāsti no visas pasaules!
Un miljons sapņu neļauj aizmigt
Man
Es domāju par vietu to
ASV pasts
Ko iztēle man izlolo
Tik miljons sapņu tam man vajadzēs
Miljons sapņu
Jaunu pasauli radām mēs
Nāciet strādāt dižajā Amerikas dzelzceļā!
Trīs maltītes dienā. Jumts virs galvas.
Godīga, laba alga. Nāciet, kļūstiet bagāti!
Ieraugiet Amerikas plašos līdzenumus!
Ser, jūs gaida iespējas uz sliedēm!
Ser, es zinu, es nenāku no bagātas ģimenes,
bet es rūpēšos par jūsu meitu
un sniegšu viņai tikpat lielisku dzīvi kā te.
Visu labu, māt.
Viņa atgriezīsies.
Agrāk vai vēlāk viņai apniks tava dzīve,
mūžīgais trūkums, un viņa atskries mājās.
Kad naktī gultā apguļos
Es redzu toņus spilgtākos
Un miljons sapņu neļauj aizmigt man
Es domāju par vietu to
Ko iztēle man izlolo
Tik miljons sapņu tam man vajadzēs
Miljons sapņu - jaunu pasauli radām mēs
Vai liela tā vai maza tā
Ļauj man arī dzīvot tajā
Atklāj sapņus man
Vai taisnība vai kļūdies tu
Kaut mani līdzi paņemtu
Uz pasauli, ko redzi nu
Uz pasauli, ko acīm ciet es ieraugu
Ko acīm ciet es ieraugu
Jo, kad naktī gultā apguļos
Es redzu toņus spilgtākos
Un miljons sapņu neļauj aizmigt man
Un miljons sapņu, miljons sapņu
Es domāju par vietu to
Ko iztēle man izlolo
Tik miljons sapņu tam man vajadzēs
Miljons sapņu - jaunu pasauli radām mēs
Jaunu pasauli radām mēs
Smita kungs? - Jā.
Paskatieties šo. - Protams.
Jā, jā, saprotu. Paldies, Čālmers, būs labi.
Ser, Finiass Teilors Bārnums. Atļaujiet.
Man ir prasmes un idejas
ne tikai skaitļojamās mašīnas ciparu spiešanai.
Esmu lasījis par vācieti Lilientālu, kas radījis
planieri, kas var pacelt cilvēku gaisā.
Vai tas nav apbrīnojami?
Ja jūs to izmantotu savā uzņēmumā, tas būtu revolucionāri.
Džentlmeņi! Lūdzu jūsu uzmanību.
Jūs visi esat atlaisti.
Bankrots?
Domāju, kompānijai ir ducis tirdzniecības kuģu.
Jā, Dienvidķīnas jūras dibenā.
Taifūns tos visus nogremdēja.
Kuģu reģistrs
Pieskāros, tagad tu! - Tu par to dabūsi!
Sveika.
Ak dievs! Esi agri mājās.
Uz tik ilgu laiku, kamēr nedos ziņu.
Tas darbs nebija tev domāts.
Acīmredzot neviens darbs.
Tas padara mūsu dzīvi tik aizraujošu.
Čaritij.
Es tev neapsolīju šādu dzīvi.
Man ir viss, ko vēlos.
Un kā ar burvestību?
Un kā tu nosauktu abas meitenes?
Partneres, skat, kas iečāpojis nometnē.
Tēti!
Nāciet! - Vai atnesi dāvanu?
Kam tad?
Man dzimšanas dienā! - Ko?
Dzimšanas dienā. - Tev nav dzimšanas diena.
Labi, man ir dāvana.
Bet ne jau šāda tāda. Nē.
Apbrīnojamākā dzimšanas dienas dāvana pasaulē.
Šo neparasto ierīci
radīja Leonardo da Vinči pirms 400 gadiem.
Bet rasējumi daudzus gadsimtus bija pazuduši,
taču pagājušajā nedēļā kādā vētrainā naktī nogrimis pirātu kuģis tika izskalots
pie Nantaketas krastiem.
Viņi atrada skeletus un bagātības,
un rasējumus atrada neviens cits kā Dž. V. Merkantails.
Rasējumi tikai uz brīdi pabija uz mana galda,
bet es paspēju tos iegaumēt.
Un, ja es pareizi atceros...
Daudz laimes dzimšanas dienā, Kerolain.
Šī ir vēlēšanās mašīna.
Pasakiet tai savas vēlēšanās,
un tā tās glabās, līdz tās piepildīsies.
Varat tās aizmirst, bet tās vienmēr būs tur.
Vai drīkstu ko ievēlēties?
Nāc uz priekšu. Ievēlies.
Es vēlos apprecēt Santaklausu.
Tā ir laba vēlēšanās.
Es vēlos baleta čībiņas.
Tā arī ir laba vēlēšanās.
Mammu, kāda ir tava vēlēšanās?
Es vēlos...
šādu laimi mūžīgi
tev un tev...
un jūsu tēvam.
Garlaicīgi!
Garlaicīgi?
Kopš kura laika laime ir garlaicīga?
Kad naktī gultā apguļos
Es redzu toņus spilgtākos
Un miljons sapņu neļauj aizmigt man
Es domāju par vietu to
Ko iztēle man izlolo
Tik miljons sapņu tam man vajadzēs
Miljons sapņu
Jaunu pasauli radām mēs
Kazas kļūst dārgākas, cūku pavēderes - lētākas.
Čārlz, mēs ejam prom. - Ko?
Šī banka aizdod tikai tiem, kuriem ir nauda.
Uz ko tu skaties, dīkaci?
Bārnuma kungs.
Jūs gribat pasākt ko riskantu un dīvainu.
Tā būtu gudri uz spēles likta nauda, ser.
Cilvēki negrib to atzīt,
bet viņus apbur neparastais un šaušalīgais.
Tāpēc mēs uz to blenžam.
Bankai vajadzēs vērtīgu ķīlu.
Protams. Kā gan citādi.
Manas tirdzniecības kuģu flotiles dokumenti.
Kāpēc lai banka mums aizdotu 10 000 dolāru?
Tāpēc, ka mēs nodrošinājām ķīlu.
Mīļais, mums nav ķīlas. - Protams, ka ir.
Dienvidķīnas jūrā.
Dienvidķīnas jūrā?
Dziļi Dienvidķīnas jūrā.
Un ko mēs par to aizdevumu esam nopirkuši?
"Bārnuma Amerikas dīvainību muzejs".
Kas tas ir par muzeju?
Vieta, no kurienes var nokļūt citur.
Vieta, kur cilvēkiem redzēt nekad neredzēto.
Vaska figūras? - Jā. Jā.
Eiropā ir ļoti populāras. Skat.
Marija Antuanete ar sāpošo kaklu. Napoleons.
Nāciet. Redzat?
Jau redzējāt slavenākos cilvēkus vēsturē.
Bet visi nav no vaska.
Šis ir dižais O'Malijs.
Triku meistars. Apmāna karalis.
Jūs neizskatāties pēc burvju mākslinieka.
Es esmu zaglis.
Ļoti labs zaglis.
Pieķēru čiepjam manu pulksteni.
Redzi? - Zilonis!
Ne jau parasts.
Varu sadabūt ko tiešām jauku. Tik sakiet.
Paldies.
Jā. 10 tonnas smags zilonis no Āfrikas savannas.
Un paskatieties uz šo.
Pasaules garākā žirafe.
Drīkstu uzkāpt pa tās kāju?
Protams, ka nē. Labi.
Es zinu, kā tas izskatās.
Citādi es būtu norūpējusies.
Te tikai nedaudz jāpieliek roka.
Aizdevums jāatmaksā ik mēnesi.
Atmaksāsim. Tikai vajag apmeklētājus.
Simtiem. - Būs.
Nāciet uz Bārnuma muzeju. Stunda jūsu laika,
bet tā mainīs jūsu dzīvi. Šovi veselās stundās.
Man patīk jūsu kleita.
Nav domāts bailuļiem, bet jums patiks.
Puscena tiem, kuriem galvā cepure.
Ha! Tas esat jūs, ser.
Nāciet uz Bārnuma muzeju.
Mēsli.
Laipni lūdzu, te visi īpaši...
Cik biļešu nopirktas?
Trīs. - Trīs.
Ģimenes izdevumi - Pārtika - Skolas lietas
Tēti.
Vai tu vēl pārdevi šodien kādas biļetes?
Dažas. Jā.
Gandrīz visi steidzās mājās, ir piektdiena.
Īkšķītis
Bet mēs dažas pārdevām.
Tavā muzejā ir pārāk daudz beigtu lietu.
Tu tā domā?
Viņai taisnība. Tev vajag kaut ko dzīvu.
Jums abām jāguļ.
Kaut ko sensacionālu.
Vārds ar vērienu.
Tas ir tavs vārds.
Kaut ko, kas nav izbāzts.
Piemēram, nāru. - Vai vienradzi.
Vienradži nepastāv.
Nāras arī nepastāv.
Gertrūde Stratona? Es meklēju jūsu dēlu.
Man nav dēla.
Slimnīcas papīros teikts, ka ir.
Čārlzs, vai ne? 22 gadi?
Čārlz!
F. T. Bārnums, gatavs pakalpot.
Es rīkošu izrādi,
un man vajadzīga zvaigzne.
Jūs gribat, lai cilvēki par mani smejas.
Tāpat smejas. Tad vismaz lai samaksā.
Es redzu kareivi, nē, ģenerāli,
kas jāj pār skatuvi ar zobenu un šauteni...
visskaistākajā uniformā, kāda jebkad uzšūta.
Cilvēki ieradīsies no visas pasaules. Kad viņi redzēs viņu, nesmiesies.
Viņi salutēs.
Meklē unikālus cilvēkus
un dīvaiņus
Meitenes, kā izskatās?
Ei! Jūs meklējat izdzimteņus?
Es zinu, kur vienu var atrast.
Tiešām?
Nāciet, meitenes.
Sveiki.
Ser, jūs te nedrīkstat nākt.
Atvainojiet, kas tur dzied?
Tā esat jūs, vai ne?
Ser, man būs jūs jālūdz iet prom.
Jūs esat tik talantīga, apdāvināta...
Neparasta.
Unikāla.
Es pat teiktu - skaista.
Ser.
Lūdzu, atstājiet mani.
Viņi nesaprot, bet sapratīs.
Tā rinda ir tik...
Ak dievs! Žēlīgais dievs.
Labi. Anna un V. D. Vīleri. Brālis un māsa?
Jā, ser.
Kolosāli. Ko jūs darāt?
Trapeces vingrotāji.
Trapeces. Labi.
Cilvēkiem nepatiks, ja būsim uz skatuves.
Es uz to ceru.
Lieliskākie trapeces vingrotāji
Vai tie jums klāj...
Visu ķermeni.
Kolosāli. Es negribu redzēt.
Tetovējumu vīrs
Jā!
Puisis suns
Cik jūs esat smags? Varat nosaukt skaitli?
Labāk nesaku, bet... - Tikai man.
250 kilogramu.
400 kilogramu. - Lai būtu 400 kilogramu!
Smagākais cilvēks pasaulē
Kā jūs sauc?
Vasilijs Palvoss.
Jā, vārdu nomainīsim.
Manuprāt, jūs esat īrs.
Īru milzis
Mums ir izrāde!
Labs, bet vajag piecreiz lielāku!
Un visās malās!
Uz ratiem, vagoniem,
uz ratiņiem, kastēm, piena pudelēm - visur!
Bārnuma Amerikas muzejs.
Prieks jūs redzēt.
Caur dienām tenterē, galvu noliektu
Debesis pelēkas
Kā spoks labirintā
Divas, lūdzu.
Tu sirdī aizmidzis
Bet vari atmosties
Jo kā mironis tu staigā Citu iespēju kas neredz
Bet vari slēdzi nospiest Un dienu tumšu gaišā vērst
Saule spīd, un krāsas spožas Jaunu pasauli sev radi
Aizmirsti tu neldzību, vairs tāds tu nebūsi
Esi dzīvs, esi dzīvs
Savu gaismu dedz, lai tās liesmas redz
Kuras nu augšā trauc
Vaļā debesis, esi aizrāvies
Un it viss par fantāziju kļūst Un tev labākam arvienu būt
Jo tu sapņo acīm neaizvērtām
Un tu zini - atceļa tev nav Turp, kur agrāk dzīvot varēji
Jo tu sapņo acīm neaizvērtām
Tad esi dzīvs!
Letij! Letij!
Viņi gaida! - Ko?
Tevi. - Nē.
Viņi to vēl nezina,
bet tu viņiem ļoti patiksi.
Tici man.
Tom!
Augšā, augšā!
Tev acīs redzu to
Meliem tici tiem, ka tev jāslēpj ir savs vaigs
Tev laukā iziet bail
Un tu durvis slēdz
Bet vairs tā nedari
Tumšās ēnās dzīvot pietiek Jo tu zini, kas tad notiek
Kad tas ir redzēts Nekad, nekad tu nebūsi vairs tāds
Noder neliels zibens spēriens
Apslēptajam cits ir vēriens
Pierādi, ka vairāk spēj
Tev bailes nedrīkst būt
Esi dzīvs, esi dzīvs
Savu gaismu dedz, lai tās liesmas redz
Kuras nu augšā trauc
Vaļā debesis, esi aizrāvies
Un it viss par fantāziju kļūst Un tev labākam arvienu būt
Jo tu sapņo acīm neaizvērtām
Un mēs zinām - atceļa mums nav Turp, kur agrāk dzīvot varējām
Sapņojam mēs acīm neaizvērtām
Tad esi dzīvs!
Bravo!
Tas bija lieliski!
Vēl! - Fantastiski!
Slikti.
Primitīvs blēdību cirks
"Noziedzīgi." "Pazemojoši."
"Cirks." Man patīk "cirks".
Jā, resnais!
Aizstāvēsiet to bārdaino dāmu?
Ei!
Ei! Pietiek! - Izdzimtenis!
Volter!
Visi iekšā. Tūlīt pat.
Skat, kā bēg!
Mēs negribam te tādus kā jūs! - Lasieties!
Pareizi, izdzimteņi! Saimnieks sauc!
Nu jau pietiks, ser.
Vairs nav uz ko skatīties!
Jūsu rīcībā!
Pārpublicē to recenziju visās Ņujorkas avīzēs.
Divreiz lētākas biļetes tiem, kuri to atnes.
Biļetes par puscenu uz Bārnuma muzeju
Izpārdots
Lai nāk ikviens, neviens nav nieks
Tas uzsaukums ir tiem, kam sapnis liels
Blēdības Princis
Lai nāk ikviens, nav sauciens lieks
It visiem tiem, kas kārojuši brīvi būt
Brīvi būt, brīvi būt!
Un it viss par fantāziju kļūst Un tev labākam arvienu būt
Jo tu sapņo acīm neaizvērtām
Un mēs zinām - atceļa mums nav Turp, kur agrāk dzīvot varējām
Sapņojam mēs acīm neaizvērtām
Un it viss par fantāziju kļūst Un tev labākam arvienu būt
Jo tu sapņo acīm neaizvērtām
Un mēs zinām - atceļa mums nav Turp, kur agrāk dzīvot varējām
Sapņojam mēs acīm neaizvērtām
Tad esi dzīvs!
Esi dzīvs, jā!
Zemesrieksti. Pērciet zemesriekstus šeit.
Karsti, sālīti zemesrieksti. Kā no krāsns!
Man un dāmai.
O'Malij.
Beneta kungs no Herald.
Atnācāt noskatīties vēl vienu izrādi?
Sakiet, Bārnuma kungs,
vai jūs neuztrauc, ka viss jūsu pārdotais ir neīsts?
Vai tie smaidi jums šķiet neīsti?
Nav svarīgi, kas tos rada. Prieks ir īsts.
Tad jūs esat filantrops?
Pārspīlējums nav ļaunākais noziegums.
Cilvēki vairāk cieš no pārāk mazas iztēles.
Īsta krāpnieka kredo.
Beneta kungs, kad pēdējo reizi esat smaidījis
vai no sirds izsmējies, tiešām no sirds?
Teātra kritiķis, kurš nerod teātrī prieku.
Kurš tagad ir krāpnieks?
Ā, Beneta kungs.
Tas vārds, kādā nosaucāt manu izrādi...
Tas labi skan.
F. T. Bārnuma cirks
Un uz šo pusi.
Vai manā dzīvē trūkst aklas paļāvības?
Vai tā to nepadara jautru?
Turpini iet. Labi.
Vai esi gatava?
Šī? - Jā.
Nāc. Ejam.
Stumiet.
Oho.
Helēna, tā ir tev.
Un, Kerolain, šī tev.
Baletskola ir tepat netālu.
Īstenībā aiz tavu vecāku mājas.
Nesaki, ka nopirki šo māju, lai iebāztu degunā maniem vecākiem.
Tas nebija vienīgais iemesls.
Šādu dzīvi es tev apsolīju.
Uzdejojam?
Fin, tā ir skaista, bet mums to visu nevajag.
Tas man prasīja tikai 25 gadus, bet laipni lūdzu mājās, Čaritij Bārnum.
Sveiki. - Re, kur Bārnums.
Mīļā, kas ir tas jaunais cilvēks?
Tas ir Filips Kārlails.
Par viņu daudz tenko.
Viņa pēdējā luga Londonā guva milzu panākumus.
Luga? Maksā prāvu naudu,
lai redzētu, kā cilvēki divas stundas runā,
un viņi sauc par krāpnieku mani.
Fui, kas tā par smaku? Tu saod?
Fui. Kaut kas tiešām smird.
Ā, zinu, kas tas ir. Zemesrieksti.
Es jau tagad redzu.
"Jaunākā primabalerīna Pilsētas baletā."
Es eju prom.
Ko? Kāpēc gan?
Es par vēlu sāku. Nepanākšu viņas.
Kerolain, tu dejoji vislabāk.
Tu domā, ka es neredzu talantu?
Balets prasa gadiem smaga darba. Tas nav cirks.
To nevar notēlot.
Viņa nedrīkst iet prom. Nē.
Tikai nejūtas tuva citām meitenēm.
Es ļoti ceru, ka tā.
Tik daudz mazu primadonnu.
Jā, bet tās primadonnas
viņai tagad ir vissvarīgākās.
Viņa iemācīsies viņas ignorēt, kā es iemācījos.
Viņai tas nebūtu jādara.
Ņujorkas sabiedrība mūs nepieņems.
Tad būtu jābeidz tiesāt un pašiem kas jāpasāk.
Te nav runa par mani.
Ā. Tad tas ir kaut kas pilnīgi cits?
Es gribu, lai viņa ir lepna par sevi un ģimeni.
Viņa ir lepna.
Mums nav jābūt Kārlailiem.
Kārlaila kungs. Vai tā ir jūsu izrāde?
Jā, tā ir.
Naudu atmaksā kasēs teātra priekšā.
F. T. Bārnums.
No cirka?
Jā. Vai esat pie mums bijis?
Nu nē taču. Bet esmu redzējis pūļus.
Cilvēki aiziet laimīgāki, nekā iegājuši.
Es par savu izrādi to nevaru teikt.
Bet vienalga bez grūtībām pārdodat biļetes.
Tāpēc, ka es pārdodu tikumu.
Vai drīkstu izmaksāt dzērienu?
Es gribu iekarot augstāko šķiru.
Ieinteresēt plašu publiku, piesaistīt snobus.
Ja jūs zinātu, cik viņi ir neciešami.
Pievienojieties cirkam.
Jums ir izklaides industrijai piemērots talants.
Iemāciet izpatikt intelektuāļiem.
Jūs to nopietni? - Mhm.
Es nevaru aizbēgt un pievienoties cirkam.
Kāpēc ne? Izklausās aizraujoši, ne?
Teikšu tā - jūtos daudz ērtāk,
apbrīnodams jūsu izrādes no attāluma.
Ērtības ir progresa ienaidnieks.
Zināt, ka pat biedrošanās ar jums
var man maksāt mantojumu?
Un vēl vairāk. Jūs riskētu ar visu.
Bet, no otras puses, jūs būtu brīvs cilvēks.
Tagad un šeit es piedāvāju šo
Skriet pakaļ negribu, es zinu - redzi
Man seko tu, un brīvu darīšu
No garlaicības šīs un mūriem augstiem
Jel maini ikdienu pret kaut ko krāsainu
Un, ja tas neprāts, dzīvo neprātībā
Vari spēlēt prātīgi un dzīvot ierasti
Vai riskēt, ieraudzīt kaut ko
Vai gan pamest negribi Tu to lomu, ko tik spēlēji?
Man ir viss vēlamais Jel līdzi nāc un aiztraucies
Tas jaunu dzīvi tev tad sniegs
Jo vari darīt kā tu vai tā, kā daru es
Būrī palikt vai pēc atslēgas pastiepties
Ak, velns, beidzot lidot vari tu
Tas jaunu dzīvi tev tad sniegs
Nu labi, draugs, pie sevis mani sauc
Lai gan grūti teikt to, bet tas nu nebūs
Nu nē, paldies, no manis atvadies
Jo patīk dzīve man, ko sauc par slazdu
Var tevi apbrīnot, izrādi apjūsmot
Tas ir kas īpašs, tiešām kas īpašs
Uz viļņa dzīvoju un riekstu čaulas neceļu
To laikam tev es atstāšu
Vai tev nav tas saprotams Man šis švīta tēls ir spēlējams
Man ir viss vēlamais Nekur negribu aiztraukties
Man jaunu dzīvi nevajag
Tu vari darīt kā tu, bet es - kā daru es
Tas būris nav, man nevajag atslēgu
Ak, velns, neredzi - man labi iet?
Man jaunu dzīvi nevajag
Vai tiešām dienas savas tā tu vadīsi?
Viskijs, ciešanas un balles, un lugas?
Ar tevi strādāšu es - visi mēles trīs ļaunas
Neatzīts, kaunā - vēl viens pilsētas klauns
Bet zini - dzīvotu tad tu beidzot Pasmietos tad tu beidzot
Tik ļauj, ka sapņot tev iemācu es Tas tevi modinās
Sāpes dziedinās, sienas ņems un satricinās
Ko piesolīju, nav nonicināms
Bet es izvēli tev atstāšu
Tas mani pievelk Bet tā dēļ daudz varu zaudēt
Par kādiem procentiem Mēs tagad varam derēt?
Lai notiek tā, no visa sev tu kaut ko vēlies
Tev septiņi būs, roku spied, un vienojušies
Ne šorīt dzimis esmu, man astoņpadsmit dod
Varbūt vēl teiksi tu, lai zvaigznes nonesu?
Piecpadsmit - Astoņus
Divpadsmit - Varbūt deviņus
Desmit
Ser, šķiet, esat dabūjis jaunāko partneri.
Drīzāk - mācekli ar pārāk lielu algu.
Vai gan pamest negribi
Tagad tu - Jaunu
Lomu spēlēsi
Man ir viss - Vēlamais
Jel līdzi nāc un aiztraucies Jaunu dzīvi sniegs
Un ja tu dari kā es
Un dari tāpat kā es
Lai būris zūd, jo mēs zinām, kur atslēga
Ak, velns, beidzot lidot varam mēs
Un jaunu dzīvi ieraugām
Un ja tu dari kā es - Dzīvi ieraugām
Un dari tāpat kā es - Un jaunu dzīvi ieraugām
Un ja tu dari
Un jaunu dzīvi ieraugām
Kas tā tāda?
Ei! Te neviens nepērk cepures. Ejiet laukā pie ēkas!
V. D., Anna, iepazīstieties - mans jaunais darbinieks Filips Kārlails.
Prieks iepazīties. - Man arī.
Kāds būs jūsu numurs, Kārlaila kungs?
Man nav numura.
Visiem ir numuri.
Bārnuma kungs!
Jā.
Jums tas jāredz.
Filip, nāc līdzi!
Nelāgi tipiņi.
Tādi vienmēr atrodas, ne?
Boikotēt Bārnumu
Pūli visvairāk pievelk pūlis.
Mēs negribam jūs mūsu pilsētā!
Brauciet mājās, izdzimteņi!
Izdzimteņi!
"Pilsētas kauns.
Protesti nostiprina Bārnuma reputāciju -
aizvainojošā un nepiedienīgā rādītājs."
"Aizvainojošā un nepiedienīgā." Beneta kungs, es sarkstu.
Nē, es sarkstu.
Kāda tev daļa, ko domā Benets?
Pašapmierināts tips.
Un snobs.
Viņu lasa visi Ņujorkas snobi. Viņš viņu vietā domā.
Kur palika dažādu uzskatu brīvība?
Jā, nu... Klau.
Vai tev ir par to kas sakāms? - Filip!
Zini? Tiešām ir.
Helēna, beidz.
"Pils saimniecības vadītājs
karalienes uzdevumā ielūdz Finiasu T. Bārnumu
un viņa trupu uz pieņemšanu Bakingemas pilī."
Karaliene Viktorija? Tiešām?
Man bija jāizmanto savi sakari.
Ja gribas, lai sabiedrība pieņem,
tad ir jāsāk
ar pašu augšu.
Vai mēs visi esam ielūgti?
Pateikšu karalienei - vai nu braucam visi,
vai neviens.
Anglijas karaliene!
Ko labāku grūti iedomāties.
Kāpēc neesam frakās?
Esam izklaides industrija.
Jūs neesat kostīmā.
Jūsu Majestāte, Finiass T. Bārnums
un viņa dīvaiņi no Amerikas!
Tā ir īsta?
Jūsu Majestāte.
Iepazīstieties ar Bārnuma kungu.
Man ir tas gods, Bārnuma kungs.
Un es esmu dzirdējusi
no draugiem Amerikā par jūsu mazo pulkvedi.
Ģenerāli, kundze.
Jūs esat vēl īsāks, nekā es domāju.
Jūs arī neaizsniegtu augstākos plauktus, mīļā.
Gāja labi.
Jūsu Majestāte.
Filip.
Ženija Lindas jaunkundze.
Viņa ir mirdzoša.
Kas tā tāda?
Operdziedātāja?
Dziedātāja?
Slavenākā visā Eiropā.
Duci reižu piepulcējusi pilnu La Scala.
Nemaz nerunājot par franču operu.
Ko tu dari?
Sekoju tev, iepazīstināsi ar Lindas jaunkundzi.
Iepazīstināt? Es viņu nepazīstu. - Jā.
Visi viņu pazīst. Pats tā teici.
Jā. Nevar vienkārši tā piesoļot.
Kāpēc? Esam izskatīgi. Viņa smuka no skata.
Lindas jaunkundz.
Mani sauc Filips Kārlails.
Un šis neparastais džentlmenis blakus...
Finiass Teilors Bārnums.
Man ir tas gods.
Protams, jūs esat amerikānis. Esmu par jums dzirdējusi.
Ja esat dzirdējusi par mani tik tālu,
es daru ko pareizu.
Vai arī kaut ko ļoti nepareizu.
Slavas pasaulē nav lielas atšķirības.
Domāju, tā runā nelietis, Bārnuma kungs.
Cirka īpašnieks, Lindas jaunkundz, tikai tas.
Labākais Atlantijas okeāna tajā pusē.
Nu ja jūs tā sakāt.
Saku, bet man nav tas jādara.
Nē, nē. - Vai ne?
Nē, viņš ir viens no labākajiem.
Mīļi no tavas puses. Lindas jaunkundz,
es gribētu jūs ataicināt uz Ņujorku.
Piekrītiet, un padarīšu par slavenāko dziedātāju
ne tikai Eiropā, bet visā pasaulē.
Vai esat dzirdējis mani dziedam?
Protams. - Nē. Nē, neesmu.
Bet, tāpat kā man, jums slava iet pa priekšu,
un uz to es paļaujos vairāk nekā uz savu gaumi.
Es neesmu bijusi Amerikā.
Jūs dziedāsiet diženākajā teātrī,
ar labāko orķestri un vislieliskākajā pilsētā.
"Ženija Linda.
Tikai vienu vakaru." Vai varbūt divus.
20 procenti jums, prāva nauda par jūsu pūlēm.
Gandrīz visus ienākumus atdodu labdarībai.
Bāreņiem un atraitnēm.
"Lakstīgalas balss. Eņģeļa sirds."
Izcili. Prese būs sajūsmā no tā stāsta.
Tas nav stāsts.
Drīkstu ko jautāt, Bārnuma kungs?
Jebko.
Kāpēc es?
Ļaudis nāk uz manu cirku gūt prieku no piemuļķošanas.
Es gribētu vienreiz sniegt viņiem ko īstu.
Lindas jaunkundz.
Ženija Linda
Te ir visi. Paskaties. Pat Vintropi.
Vai esi laimīgs?
Būšu, ja tas izdosies.
Ak dievs. Cerams, ka viņa prot dziedāt.
Kur viņa tik ilgi?
Viņi vēl ieņem vietas.
Tajā sakarā... - Jā?
Toms, Letija un pārējie nupat ieradušies.
Ko?
Kur viņus sēdināt? Tavā ložā?
Tajā? Nē, tā ir pārāk redzama.
Redzama?
Stāvvietās akustika ir pat labāka.
Lai viņi stāv tur.
Lindas jaunkundze ir gatava.
Labi. Paldies. Paldies dievam!
Tas ir tik burvīgi.
Vai nav brīnišķīgi? - Jā.
Man patīk. - Paskaties uz priekškaru.
Dāmas un kungi, paldies par pacietību.
Viņš nav savā lauciņā.
Ko tas nozīmē?
Vai tas ir Bārnums?
Te nav cirks.
Man nesen bija privilēģija dzirdēt visdievišķāko balsi,
kādu esmu dzirdējis.
Pēkšņi viņš ir lietpratējs.
Zinu, izklausās pēc Bārnuma Blēža,
bet ledū stāvošie 100 šampanieši saka,
ka tas nav vēl viens cirka numurs.
Ļaujiet stādīt priekšā
"Zviedru lakstīgalu"
Ženiju Lindas jaunkundzi.
Mēģinu neelpot
Lai viss paliek tā
Šis brīdis turpinās
Tev sapni es piepildu
Daru skaļāku
Dzirdi, kā tas atbalso?
Manu roku ņem
Tajā dalīsimies?
Jo, mīļais, bez tevis
Ar to tūkstoš gaismu zaigu
Visām zvaigznēm debess jumā
Man nekad nepietiks
Nekad nepietiks
Zelta kalni, bet man nav gana
Kaut rokās pasaule
Ar to pat nekad nepietiks
Nekad nepietiks
Man
Nekad, nekad
Nekad man
Man
Nekad nepietiks
Man
Ar to tūkstoš gaismu zaigu
Visām zvaigznēm debess jumā
Man nekad nepietiks
Nekad nepietiks
Zelta kalni, bet man nav gana
Kaut rokās pasaule
Ar to pat nekad nepietiks
Nekad nepietiks
Man
Nekad, nekad
Nekad man
Man
Nekad nepietiks
Nekad, nekad
Nekad nepietiks
Nekad, nekad
Nekad nepietiks
Man, man
Man
Vēl!
Brīnišķīgi!
Vēl!
Lieliski!
Vēlreiz!
Mana sieva Čaritija un mūsu meitenes.
Esmu par jums tik daudz dzirdējusi!
Tavs tētis stāsta, ka tev patīk balets.
Jā, es mācos dejot.
Tiešām?
Protams. - Protams, ka tā.
Un tu, Helēna?
Jūs izskatāties pēc princeses, kundze.
Man jāpiekrīt, Bārnum,
viņa ir ievērojama.
Rada prieku pat visnepriecīgākajā kritiķī?
Un īsta mākslas aģenta gādībā
viņa varētu šajā valstī kļūt slavena.
Žēl, viņa saistījusies ar jums.
Rakstāt jūs tiešām labāk, Beneta kungs,
lai cik grūti noticēt.
Bārnuma kungs... - Jā.
Gribētu satikt Lindas jaunkundzi. - Satiksiet.
Iepazīstināsiet? - Mirklīti...
Finias. - Jā.
Tu esi
guvis panākumus.
Paldies.
Ļaujiet jūs iepazīstināt.
Atvaino, Ženij. Gribu, lai iepazīsties ar Čaritijas vecākiem.
Haleta kungs un kundze.
Ļoti patīkami.
Kā klājas? - Prieks iepazīties.
Māt.
Sveika, mīļā.
Vai tās...
Jā, tās ir jūsu mazmeitas.
Finias, te ne.
Te ne?
Ka neapkaunoju tavus vecākus viņu smalko draugu priekšā?
Diez vai es to spēju.
Tāda niecība kā es, kuram bija lemts dzīvot niecīgu dzīvi.
Tāda bagātība, bet vienalga drēbnieka dēls.
Ejiet prom.
Nu, Finias,
es tev teicu, ka bezmaksas šampanietis novedīs pie katastrofas.
Čaritij.
Paceliet, visi, glāzes.
Par Bārnuma kungu,
kurš pierādījis reizi par visām reizēm,
ka cilvēka stāvokli ierobežo
vienīgi viņa iztēle.
Par Bārnumu! - Paldies.
Par Bārnuma kungu.
Paldies.
Turību un privilēģijas ir grūti novērtēt,
ja tās iegūst piedzimstot.
Es dažreiz nejūtos šādai sabiedrībai piederīga.
Tu?
Esmu ārlaulības bērns,
tas apkaunoja manu ģimeni.
Dzīve mūžam atgādina man, ka neesmu pelnījusi būt šajā pasaulē.
Šo tukšumu nevar aizpildīt nekādas ovācijas.
Finiasa kungs! - Draugi...
Ak kungs, kā viņa dzied!
Tā ir.
Viņai varētu patikt vīrs uniformā?
Noteikti. Ko jūs te darāt?
Jums pēc stundas izrāde.
Gana laika vismaz trim dzērieniem, vai ne?
Nāciet, ejam.
Nē, nē. Letij! - Kas ir?
Te ir pilns. Jūs nevarat te pīties pa vidu...
Draugi!
Kas maksās par biļetēm, ja jūs te visi redzēs?
Skaidrs? Lai laba izrāde. - Paga.
Dāmas un kungi, tosts!
Ženij, Amerika to vēl varbūt nezina,
bet tu viņiem ļoti patiksi.
Par Lindas jaunkundzi!
Es tumsu pazīstu jau sen
Sevi slēp - tie teic
Jo skats tavs izmisumā dzen
Par savām rētām protu kaunēties
Projām bēdz - tie teic
Neviens tak' tevi nemīlēs
Tie nespēs mani dubļos iemīdīt
Var katrs sev vietu ieraudzīt
Mēs esam brīnišķi
Kad tie ķengājas, lai es salūztu
Es plūdus sūtu, lai tie noslīktu
Drosmīga, dauzīta
Esmu tā, kas esmu es, jā, tā es
Es nāku - piesargies
Un man bungu ritmā soļi ies
Lai tie redz, bail nav man
Neatvainošos es gan, jā, tā es
Ko viņi te dara?
Un atkal lodes manu ādu skar
Jā, šaujiet tās
Man nerūp, ja pie kauna staba kar
Un mēs varam mūrim cauri tikt
Un ēnā nepalikt
Esam kareivji
Jā, tādi kļuvuši
Tie nespēs mani dubļos iemīdīt
Var katrs sev vietu ieraudzīt
Brauciet mājās!
Mēs esam brīnišķi
Kad tie ķengājas, lai es salūztu
Es plūdus sūtu, lai tie noslīktu
Drosmīga, dauzīta
Esmu tā, kas esmu es, jā, tā es
Es nāku - piesargies
Un man bungu ritmā soļi ies
Lai tie redz, bail nav man
Neatvainošos es gan, jā, tā es
Jā, tā es
Un es zinu - mani jāmīl jums
Es vērtīga - nav pārsteigums
Kad tie ķengājas, lai es salūztu
Es plūdus sūtu, lai tie noslīktu
Drosmīga, dauzīta
Esmu tā, kas esmu es, jā, tā es
Es nāku - piesargies
Un man bungu ritmā soļi ies
Soļi ies, soļi, soļi ies - Bungu ritmā
Lai tie redz, bail nav man Neatvainošos es gan
Jā, tā es
Kad tie ķengājas, lai es salūztu
Es plūdus sūtu, lai tie noslīktu
Jā, es plūdus sūtu
Lai tie noslīktu
Jā, tā es
Ženija Linda
Nevari sarīkot vēl koncertus Ņujorkā?
Kāpēc vajag turneju pa valsti?
Kāpēc Napoleons devās karagājienā uz Krieviju?
Napoleonu sakāva.
Napoleonam nebija 60 mūziķu orķestra.
60 mūziķu orķestra?
Atrodi lētākos mūziķus. Tā tev.
Viņi būs jāizgulda.
Ņemsim precētus, gulēs kopā. O'Malij, tā ir Kerolainas krājkasīte.
Pasūtītas dekorācijas? Uguņošana? - Jā.
Teātros?
Ģeniāli.
Nē. Ei, F. T. ...
Tie ir valsts slavenākie teātri.
Rezervējot jānopērk visas biļetes.
Jā. Es paņēmu aizņēmumu.
Ženijai jāmaksā iepriekš? - Lielu aizņēmumu.
Tev nebūs peļņas līdz 40. koncertam...
Īstenībā - 41.
Tu riskē ar visu, ko esi radījis.
Kā, tavuprāt, es to radīju?
Pēc tam būs liela peļņa.
F. T.? - Kas ir?
Gana ilgi tava uzmanība bijusi sadalīta.
Skatītāju - arvien mazāk, protestētāju - vairāk.
Jāpanāk, lai cilvēki atgriežas.
"Ja neesat pēdējā laikā bijis Bārnuma muzejā, tad neesat bijis vispār."
Viņi nāk, lai redzētu tevi.
Tavas trakās idejas,
tavus jaunos numurus, neparasto.
Tad varbūt uzsmaidi viņiem. Tas būs neparasti.
Turpini mēģinājumus. Lai tas ir skaidrs -
viņiem tev ir jāizrāda pienācīga cieņa,
bet jebkurā gadījumā jābūt jaukiem.
Acij tīkams skats, ne?
Viņš pat nespēja sasveicināties.
Vai atvadīties.
Viņš dodas turnejā. Piedodiet.
Saņemies, Kārlail. Tev nebija kaut kur jābūt?
Anna Vīlere.
Bārnuma kungs esot man atstājis biļeti.
Atvainojiet.
Šķiet, bija jābūt tikai vienai.
Nē, bija jābūt divām.
Nezināju, vai nāksi, ja es aicināšu.
Pēc piecām minūtēm sākas.
Vienmēr esmu gribējusi aiziet uz teātri.
Filip, tas esi tu?
Māt.
Tēvs. Tā ir Anna Vīlere.
Filip, vai tev nav kauna?
Saistīšanās ar Bārnuma iestādījumu ir viens,
bet iziet cilvēkos ar kalponi?
Anna.
Anna!
Kā tu uzdrīksties ar viņu tā runāt?
Tu aizmirsti par savu stāvokli, Filip.
Par savu stāvokli?
Ja tas ir mans stāvoklis, tad man to nevajag.
Anna.
Viņi ir aprobežoti ļaudis.
Kāpēc tev rūp viņu domas?
Ne jau viņos vien vaina.
Uz tevi neviens nav skatījies tā, kā tavi vecāki skatījās uz mani.
Kā visi skatītos uz mums.
Es tevi gribu
Tas nav man slēpjams kā noslēpums
Tu mani gribi
Beidz teikt, ka sasietas rokas mums
Tu saki - nav tas mums lemts Un katru liktenis projām velk
Man tevi neaizsniegt Bet manā sirdī tu te
Un kurš gan spēs man to nolemt liegt Ka tu mans liktenis?
Ja ceļu sev nospraužam?
Pasakām - tev manai kļūt?
Neko, kas šķir, neredzam
Tu liktenis, ko man atrast būt
To izlem tu, to lemju es
Nav citiem daļas, kas esam mēs
Un, ja ceļu sev nospraužam?
Varbūt šī nakts tad būs mūsējā
Tev šķiet tas viegli?
Tev šķiet, pie tevis man netīk skriet?
Bet priekšā kalni
Un daudz ir durvju, ko neatvērt
Es redzu - brīnies, kāpēc Jo varam kopā būt tā
Tik tu un es starp sienām šīm
Laukā iziesim mēs Un pamodīsies tad tu
Ka tas bij' sapnis bezcerīgs
Mēs ceļu sev nespraužam
Kam saki - tev manai kļūt?
Visu, kas šķir, ieraugām
Neesmu tā, ko tev atrast būt
To neizlem tu, to nelemju es
Kad visi mums saka, kas esam mēs
Kā gan lai ceļu nospraužam?
Sakām - šī nakts tad būs mūsējā?
Mums būs kopā tad augšā traukt
Mums būs kopā tad zemē krist
Man visu tad sevi sniedz
Ir neiespējams tas - Nav neiespējams tas
Vai neiespējams tas?
Saki, ka iespējams
Kā gan lai ceļu sev nospraužam?
Pasakām - kopā saderam?
Neko, kas šķir, neredzam
Tu liktenis, ko man atrast būt
To izlem tu, to lemju es
Nav citiem daļas, kas esam mēs
Ja ceļu sev nospraužam?
Pasaule būs mūsējā
Es tevi gribu
Tas nav man slēpjams kā noslēpums
Bet tas nav lemts man
Jāšķiras, sasietas rokas mums
Vispirms nopirki māju manu vecāku ielā.
Tad tikies ar karalieni.
Tad atvedi Ženiju Lindu, patrieci manu tēvu.
Kad tev būs gana?
Es to daru Kerolainas un Helēnas dēļ.
Paskaties taču. Viņām ir viss.
Tu nesaproti. - Saprotu.
Nē, nesaproti.
Kā gan lai tu saprastu?
Pret manu tēvu izturējās kā pret mēslu.
Pret mani izturējās kā pret mēslu, pret maniem bērniem tā neizturēsies.
Nevajag, lai tevi mīl visa pasaule.
Tikai daži labi cilvēki.
Es zinu.
Ser.
Nē, nē! Tēti!
Tēti!
Tēti, nē! Pagaidi!
Tēti! - Braucam!
Pagaidi, tēt!
Alkst daži pēc dzīves tās
Kas ir izplānota
Kastītē likta
Tos jūra nevilina
Krastā ir drošāk gan
Tiem dzīvot, kā lika
Es tev sekošu
Kur man svešs viss būs
Uz pasauli
Kas mūsu kļūs
Ielejas, kalni Un viss, kas būs redzams starp tiem
Tuksnesis, jūra
Mani tu velc
Un tad sapnī zust lemts mums ikdien'
Nestāties, kustēt
Tādēļ riskēju
Es ar tevi būt
Un es riskēju
Lai tā dzīvotu
Roku rokā
Un tu teicies tad cieši tvert to
Pa virvi mēs ejam
No augšas mēs
Redzam pasauli tad zemāko
Pa virvi mēs ejam
Nezinu
Vai tu ķertu, ja kristu es?
Tā ir īstena dēka Ko sniedz man šis skats brīnišķais
Ejam pa virvi
Nu mēs
Sinsinati
"It kā mēs pirmo reizi būtu ieraudzījuši,
ko nozīmē dziedāt.
Lindas jaunkundze pelnījusi mūsu tautas cieņu un vētrainākās ovācijas."
Proti... - Pasaule ir pie mūsu kājām.
Nu ko, Bārnuma kungs.
Iedzeram par to, lai piepildās sapņi.
Paldies, Ženij.
Pēc divām stundām koncerts.
Es tev esmu atvērusi pasauli, ne tā?
Man jāiet.
Esmu kļuvis par traucēkli. Piedod, Ženij.
Nē. - Pabeidz turneju bez manis.
Ko? Tu aizbrauc?
Turnejas maršruts zināms.
Tātad viss.
Ko tu ar to domā?
Esmu tavs kārtējais cirka numurs.
Ženij. - Man ir gana.
Ženij. Ženij, lūdzu.
Tev jāpabeidz turneja.
Tiešām?
Tas mani izpostīs.
Kas ir paviršs pret citiem, Bārnuma kungs,
tas pats sevi iedzen postā.
Es riskēju ar visu.
Es arī.
Šķiet, mēs abi zaudējām.
Visām zvaigznēm debess jumā
Man nekad nepietiks
Nekad nepietiks
Zelta kalni, bet man nav gana
Kaut rokās pasaule
Ar to pat nekad nepietiks
Nekad nepietiks
Paldies.
Kas tas bija?
Atvadu skūpsts.
Paldies, ka atnācāt.
Stāstiet draugiem un kaimiņiem! - Brīnišķīgi!
Kuram patika? Jums? Jums?
Pastāstiet, cik jautri bija cirkā!
Katru vakaru jauni numuri!
Ei! Manēžas inspektor.
Džentlmeņi, man jūs jālūdz iet prom.
Šī ir mūsu pilsēta, dēls.
Prom būtu jāiet tev.
Tev un taviem izdzimteņiem.
Un taviem nēģeriem.
Ser.
Es vairs lūgšu tikai vienreiz.
Un kas tad būs?
Ei! Izbeidz!
Ķeriet viņu!
Uzbrukumā!
Vai tā varētu būt viņa? - Jā.
Tēti!
Meitenes, meitenes! - Tēti!
Jūs esat tā izaugušas. Beidziet.
Kāpēc izlēmi braukt mājās agrāk?
Man jūsu trūka. Man jūsu trūka.
Tas ļoti izklausās pēc Blēža.
Ugunsgrēks!
Malā! - Braucam!
Ātrāk! Aizdedzies cirks.
Skrieniet! Ātrāk! Ugunsgrēks!
Meitenes, sekojiet man. Ejam. Ātri!
Turieties visi kopā!
Filip! Vai visi ir laukā?
Vai visi sveiki? - Jā.
Dzīvnieki? Dzīvnieki?
Mēs tos atbrīvojām. Ko citu?
V. D., kur ir Anna?
Kur ir Anna? Kur ir Anna?
Nē, Filip! Nē!
Ei! Neej tur iekšā!
Anna!
Filip!
Pumpējiet!
V. D.!
Re, kur viņa! Re, kur viņa!
Filip!
- Tēti!
Nē, tēti! - Tēti!
Tēti!
Stāviet te! Lūdzu!
Tēti!
Nestuves!
Saelpojies dūmus.
Viņš vēl elpo. Nāciet.
Liekam viņu virsū!
Celiet!
Ja ceļu sev nospraužam?
Pasakām - tev manam kļūt?
Neko, kas šķir, neredzam
Tu liktenis, ko man atrast būt
Aiziet, draugi!
Nu taču! Uz priekšu!
Tomas, palīdzi nolauzt.
Nevajag ļauni priecāties.
Viņi noķēra tos, kuri aizdedzināja cirku.
Domāju, ka gribēsiet zināt.
Man nepatika jūsu izrādes.
Bet redzēju, ka cilvēkiem patika.
Patika. Patīk.
Es gan to nesauktu par mākslu.
Protams, ka ne.
Bet kopā ar jums uz skatuves ir dažādi ļaudis,
dažādu krāsu, apveidu, augumu,
jūs viņus parādāt kā vienlīdzīgus...
Kāds cits kritiķis to pat būtu nosaucis par "cilvēcības cildinājumu".
Man tas būtu paticis.
Es ceru, ka uzbūvēsiet no jauna.
Labi, ka ir Ženijas turneja.
Varam paņemt no peļņas, viss būs labi.
Jūs nezināt?
Ženija Linda aiziet!
Man žēl.
Bārnuma skandāls
Čaritij?
Ak dievs, Čaritij.
Es negribu ar tevi runāt.
Nekas nenotika.
Smieklīgi. - Kā tad. Nekas.
Visu Ņujorkas avīžu pirmajā lapā.
Viņa to izspēlēja. Es viņu nemīlu!
Protams, ka ne.
Nedz viņu, nedz mani. Nevienu.
Esi tikai tu un tava izrāde.
Ko tu dari?
Es dodos mājās.
Te ir tavas mājas.
Banka...
mūs liek laukā.
Kāpēc tu man nepajautāji...
Es būtu piekritusi.
Nekad neiebildu pret risku, bet riskējām kopā.
Tā jau domāju, ka būsi te.
Žēlosi sevi.
Ja esat atnākuši pēc algas, naudas vairs nav.
Nav nekā, ko iedot. - Aizveries, Bārnum.
Tu nesaproti.
No mums kaunējās pat pašu mātes.
Visu mūžu mūs slēpa.
Tu mūs izvilki no tumsas.
Un tagad arī tu mūs pamet.
Varbūt tu esi krāpnieks.
Varbūt to darīji tikai piķa dēļ.
Bet tu mums dāvāji īstu ģimeni.
Un cirks
bija mūsu mājas.
Mēs gribam atgūt savas mājas.
Man saule nu kļūst nespodra
Un vaigs mans ziemas vēju jūt
Īstos draugus ierauga
Kad spozme gaist un sienas brūk
No drupām šīm
Paliek man
Tik īstais, patiesais
Ja zudis viss
Ir iegūts gan
Jo tas mani ved
Pie jums
Ar karaļiem es sadzēru
Un politiķi slavēja
Es svešus sapņus sapņoju
Tie lamatās tad mani noķēra
Bij' tīkamas man uzslavas
Tik traucos es, jo nepietika man
Bet stāvu nu
Man priekšā jūs
Nu zinu, tas domāts bij' kam
Un turpmāk gan
Man nežilbinās acis gaišākais
Turpmāk gan
Top šovakar uz rītu atliktais
Viss atliktais
Un lai šis solījums nu dzimst
Tas kā himna sirdī grimst
Turpmāk gan
Un mājās pārnāksim
Mājās mēs
Un mājās pārnāksim
Mājās mēs
Un mājās pārnāksim
Mājās mēs
Turpmāk gan - Un mājās pārnāksim
Un mājās pārnāksim
Mājās mēs
Un mājās pārnāksim
Mājās mēs
Un mājās pārnāksim
Jā!
Mājās mēs
Un mājās pārnāksim
Mājās mēs
Turpmāk gan
Man nežilbinās acis gaišākais
Turpmāk gan
Top šovakar uz rītu atliktais
Viss atliktais
Lai šis solījums nu dzimst
Tas kā himna sirdī grimst
Turpmāk gan
- Un mājās pārnāksim
Un mājās pārnāksim
Mājās mēs
Un mājās pārnāksim
Mājās mēs
Tu esi te.
Turpmāk gan
Mājās mēs
Turpmāk gan
Mājās mēs
Turpmāk gan
Mājās mēs
Kerolain! Viņš ir te.
Es gribētu satikt savu sievu.
Viņas te nav.
Viņa ir pludmalē!
Es tevi un ģimeni novedu grūtībās.
Tu mani brīdināji,
bet es neklausījos.
Es tikai...
Es gribēju kļūt par kaut ko vairāk.
Nevienu brīdi neesmu vēlējusies ko citu, tikai to vīrieti, kurā iemīlējos.
Lai šis solījums nu dzimst
Tas kā himna sirdī grimst
Vai liela tā
Vai maza tā
Turpmāk gan
Banka atteica?
Uzsvērti.
Atkārtoti.
Diez vai šajā valstī pierunāšu kādu baņķieri
aizdot man naudu, tā ka...
Man ļoti žēl, ka liku jums vilties.
Neuztraucies, Bārnum. Esam jau pieraduši.
Zini, Bārnum,
kad mēs iepazināmies,
man bija mantojums, atzinība,
ielūgums uz visām pilsētas ballēm.
Nu, pateicoties tev, nav nekā no tā.
Palikusi tikai
draudzība, mīlestība un darbs, kuru dievinu.
Tu manā dzīvē ienesi prieku.
Visu mūsu dzīvēs. - Tā ir.
Ja vien banka ņemtu prieku kā ķīlu.
Viņi varbūt neņems,
bet es gan.
Es pelnīju 10% no izrādēm.
Zinot to, pie kā es strādāju,
es gudri ik nedēļu paņēmu savu peļņu.
Nevaru ļaut tev riskēt manis dēļ.
Protams, ka vari.
Netēlo tagad prātīgo.
Partneri.
Uz pusēm.
Partneri.
Jā!
Tikai nezinu, kā varēsim atļauties ēku.
Nu jā.
Ēka. Mums nevajag ēku.
Investēt īpašumā Manhatanā ir neprāts.
Pie dokiem varu dabūt zemi gandrīz par velti!
Mums vajadzēs tikai telti.
Šī izrāde dižākā! - Ātrāk, ātrāk!
Ar joni cirkā izstumtie ienākam
Visus zudušos mēs manēžā kronējam
To nenoliegt, tas jums pretī nāk un traucas
Ir brīdis šis, un vienalga, kas tad
Aptumšo, aizēno visu jums zināmo
Tik ļaujieties, jo gribat
Pamest visu to
Doties pretī gaismām krāsainām
Kur bēgļi varoņi šai vakarā
Maz ticams, bet noticis
Jūs apreibinājis
Šī izrāde dižākā!
Mēs gaismu ienesam un zemāk nekāpjam
Mūs saule neapturēs gan
Redzot - tas noticis
Tas jūs ir pārņēmis
Šī izrāde dižākā!
Tik to katrs mūžam gribējis
Tik to jums mūžam vaj'dzējis
Nu jūsu priekšā tas
Te jūs sapņi veduši
Tik to katrs mūžam gribējis
Tik to jums mūžam vaj'dzējis
Nu jūsu priekšā tas
Te jūs sapņi veduši
Ejat pretī gaismām krāsainām
Kur bēgļi varoņi šai vakarā
Maz ticams, bet noticis - Tā tev.
Tas jūs ir pārņēmis Šī izrāde dižākā!
Un ko darīsi tu?
Skatīšos, kā aug manas meitas.
Izrādēm jāturpinās. - Mēs gaismu ienesam un zemāk nekāpjam
Mūs saule neapturēs gan
Redzot - tas noticis, tas jūs ir pārņēmis
Izrāde dižākā!
Ejat pretī gaismām krāsainām
Kur bēgļi varoņi šai vakarā
Maz ticams, bet noticis, tas jūs ir pārņēmis
Šī izrāde dižākā!
Mēs gaismu ienesam un zemāk nekāpjam
Mūs sienas neapturēs gan
Redzot - tas noticis, tas jūs ir pārņēmis
Šī izrāde dižākā!
Jo mūžam gribētais jums priekšā apstājies
Jūs redzat, ka maz ticams, bet tas noticis
Mūs sienas neapturēs gan
Šī izrāde dižākā!
Tētis!
Sveikas, meitenes!
Dodiet ceļu!
Šī izrāde dižākā!
- Dižākā
Izrāde dižākā!
Tik to tu mūžam gribējis
Tik to tev mūžam vaj'dzējis
Nu tavā priekšā tas
Cildenākā māksla ir tā, kura dara citus laimīgus. - F. T. Bārnums
Tulkojusi Laura Hansone