-Kelly! Jeg tenkte at det var deg. -Hei, mamma.
Min vakre jente.
-Kom inn! -Jeg tar den.
Det er så lenge siden. Jeg vil skjemme deg bort.
Den er tung. Nettopp.
Hva har du i den? Skal du flytte hjem?
Nei, det er bare sakene mine.
Og jeg ville overraske med julepynt.
Så flott av deg!
Kom inn nå, det er iskaldt. Du skal få se alt.
-Går det bra? -Ja.
Så snilt at du tok med pynt, men vi har en masse sånt allerede.
Apropos det, du må pynte juletreet i morgen.
Hæ? Er det ikke unnagjort? Det er jul om en uke.
Det var jo din og pappas greie. Du kan vel gjøre det i år også?
Du store, Kell!
Du ser ut til å komme rett fra en sjamporeklame. Bylivet kler deg.
-Det har bare blåst. -Blåst?
Skal det bli storm?
Nei, bare glem det.
Du kunne være på omslaget av Fit Pregnancy.
Tredje trimester, her kommer vi.
Jeg kjørte forbi huset ditt.
Jeg visste ikke at du og Chris har en ny bil.
Det har vi ikke. Vi har leid ut huset.
Hvor bor dere nå?
Jeg trodde at du visste det. Vi har flyttet inn hit.
-For å få hjelp med barnet? -Ja, og fordi...
Og hjelpe meg med ditt og datt. Dessuten har vi godt med plass.
Det pleier jo å være fullbooket her flere måneder i forkant.
Vi var fullbooket, så endret det seg.
Vi har en familie i rom fire. Familien Nelson.
Bare én familie?
Mamma... Hvordan får du betalt regningene?
Jeg har satt på varm sjokolade på kjøkkenet.
Og jeg skal sjekke om alt er klart på rommet ditt.
Det er så godt å ha deg hjemme.
Skal vi?
Det var det ene etter det andre. Etter pappas død, ble det for mye.
Så ille virket det ikke i sommer.
-Har hun tenkt på å selge? -Hæ?
-Hun skulle få godt betalt. -Kell!
Det er for mye jobb, og hun blir bare eldre.
Mitt firma kan ordne med salget.
-Pappa bygde dette stedet. -Vi må være realistiske, Grace.
Det trenger å renoveres og det fins ingen gjester.
Mamma gjør alt hun kan. Hun satte inn en annonse i lokalavisen.
Lokalavisen?
På første side.
Vi må gjøre noe mer. En hjemmeside.
Hva vi trenger er julemagi.
Julemagi?
Nå skremmer du meg. Vi må tenke praktisk.
Det løser seg alltid på et vis.
Ikke hvis vi ikke tar tak i det, Grace.
-Vet du hva vi burde gjøre? -Hva?
Lage en snømann.
En snømann? Det løser vel ingenting?
Nei, men vi elsket å gjøre det da vi var små.
Det tok meg tre timer å kjøre hit.
Husker du den julen da det ble snøstorm?
-Vi var innesnødd i flere dager. -Det hadde jeg glemt.
Pappa sa alltid: "Ikke la all den fine snøen..."
"Gå til spille."
-Han var en spesiell mann. -Jeg vet det.
-Jeg savner ham fryktelig. -Jeg også.
Greit. Vi lager en snømann.
-Sikkert? -Ja.
Nå kjenner jeg igjen søsteren min.
Hva begynner vi med?
Den perfekte snømannen må ha en...
Perfekt kropp.
Trass i alle årene som har gått, har vi ikke mistet teken.
Vi Mitchumer gjør ikke noe halvveis.
Det er sikkert og visst.
Søsteren din kom nettopp, og dere er allerede i gang med snømenn?
Ikke vær sjalu, elskede. Du er den eneste for meg.
Det håper jeg. Han er mye kulere enn meg.
Skjønte dere? Fordi han er lagd av snø.
Ja, vi skjønte. Den var ganske bra.
Det er min superkraft. Kelly-bønna!
Jeg har bakt julekaker til din ære.
-Eller skal jeg si Chris-kaker? -Ja ja.
Ingen ordspill, Chris. Dårlige vitser er én ting.
Du har rett.
Si ifra hvis de to erter deg.
Vi gutter må holde sammen.
Dere er så søte.
Fra å være forelsket på videregående, til å bli foreldre.
Jeg er så glad for din skyld. Og veldig sjalu.
-Hvordan går datingen? -Bedrøvelig.
-Er det så ille? -Folk vil ikke...
...lære å kjenne en, og så er det en masse uskrevne regler.
-Blir jeg sviktet én gang til, så... -Gjør folk det?
Ja! Når det begynner å bli for seriøst.
-Det høres fælt ut. -Ja.
Jeg blir snart heller hjemme med en god bok og varmeflaske.
Ville det ikke vært fantastisk hvis jeg-
-kunne lage min drømmemann akkurat som med snømannen?
Jo, da hadde du kunnet lage hva du ville.
-Ja. -Det ville nok vært ganske rensende.
-Hva ville du begynne med? -Han er ikke redd for intimitet.
Det er viktig!
Og han er flink til å lytte. Han skal snakke med meg, ikke for meg.
Og være flink til å fortelle historier. Lojal og engasjert.
-Fikk du med alt det, Frosty? -Og kjekk.
Det er han allerede.
Men han må være romantisk også. Og få meg til å le.
-Ellers er løpet kjørt. -Ja, det er viktig.
Noen jeg kan skape et hjem med.
Han trenger en nese også. Ellers går det ikke.
Jeg kommer straks.
Sist, men ikke minst, må jeg føle meg sett.
Voila. Den perfekte mannen.
Hva er det?
-Er dette pappas? -Jeg tror det.
-De var så forelsket. -De fikk det til å virke så enkelt.
Jeg tror jeg går og pakker ut.
Ikke før prikken over i-en.
-Litt magisk pudder. -Du får gjøre det.
-Det er mannen din! -Greit.
-Er det en snøkule? -Ja. Vil du se?
-Det ser ut som huset. -Det er det.
Jeg fikk den i julegave da jeg var på din alder.
-Fin, ikke sant? -Ja.
Hei, Clara. Ta på deg jakken.
Jeg visste ikke at dere skulle sjekke ut i dag.
Det var egentlig ikke planen.
Men vi har ikke noe varmtvann på rommet,-
-så vi har dusjet kaldt i en uke.
Jeg er virkelig lei for det.
Jeg kan prøve å få tak i en rørlegger.
Da varmes det sikkert opp igjen.
Det var noen her for noen dager siden.
Vi skal bo på hotellet i byen. Håper du forstår.
Selvsagt. Dere får pengene tilbake.
Nei. Vi liker virkelig dette stedet.
Kanskje det er bedre til neste år.
Ha det.
-God jul. -God jul.
-Hvor skal de? -De dro, mamma.
-Det var noe galt med rommet. -Kjære vene.
Noen som vil ha frokost? Jeg skal lage noe aldeles egg-stra.
-Chris. -Det var ingen ordspill.
-Det har jeg lært på... -Chris!
Jeg er på kjøkkenet hvis noen trenger meg.
-Hva har skjedd? -Våre siste gjester har sjekket ut.
-Skulle de ikke bli over jul? -Jo, men de hadde ikke noe varmtvann.
Vi trenger en ny håndverker, hvilket er umulig så nær jul.
Vi trenger et mirakel.
Hallo?
Hei. Kan vi hjelpe deg?
Jeg er her for å hjelpe dere. Jeg heter Forest. Håndverkeren.
Heter du Forest Håndverkeren?
Nei, Forest Newell. Jeg jobber som håndverker.
Jeg skulle komme hit i dag.
Men kanskje jeg kommer ubeleilig?
Nei, det passer perfekt.
-Kelly. -Hei, Kelly.
-Sheila. -Hei, Sheila.
-Dette er min søster, Grace. -Jøss, hei.
Jeg tror at det var du som ringte om renoveringsbehov.
Jeg?
Jeg pleier å skrive det i... Det står ingenting om dette.
Jeg ber om unnskyldning. Jeg må ha glemt å skrive det.
Ingen problem.
Merkelig at jeg glemte det...
Det gjør ingenting. Grace og jeg kan ordne med det.
Chris har en egg-stra god frokost til deg på kjøkkenet.
"Egg-stra". Ikke verst. Skinke-lig snedig.
Den var god.
-Hyggelig å treffes, mr... -Forest holder.
Ok, Forest "Holder".
-Hvor kommer du fra? -Jeg er fra Alaska.
-Jeg kom til byen i går kveld. -I går kveld?
Du kan vel vise Forest rundt, Kell? Det som trenger å gjøres.
Jeg setter gjerne i gang fortest mulig. Det er jo snart jul.
God idé.
Men hvis det ikke passer...
-Dere er sikkert opptatt. -Overhodet ikke. Jeg har en liste.
En ganske lang liste. Jeg liker å skrive lister.
Hun er advokat.
Jeg har god tid. Jeg står til tjeneste.
-Hyggelig å treffe deg. -Det samme, og gratulerer.
Takk.
Blir du ikke med?
Det skulle jeg gjerne gjort, men jeg tror at jeg trenger hvile.
Jaha... Ok.
-Skal vi gå? -Ja visst. Etter deg.
Vi begynner med dagligstuen.
Her borte.
Tro det eller ei, men her er det mye å gjøre.
-Det er derfor jeg er her. -Flott.
Vinduene må isoleres på nytt.
Så er det varmtvannet og rørene.
Kanskje det er best å bare selge.
Nei, det ville vært synd.
-Er det din families sted? -Ja.
Pappa bygde det selv.
-Jaså? -Ja.
-Han gjorde en god jobb. -Helt på egen hånd.
-Treverket er gjenbrukt. -Du tuller.
Det er helt utrolig.
Bare en svært dyktig håndverker kan få til dette.
-Ja. Han var en bra mann. -Var?
-Han gikk bort tidligere i år. -Jeg beklager.
Det går bra. Takk.
Han elsket julen.
Unnskyld, jeg bare prater.
Du kom akkurat og skal arbeide. Du trenger ikke høre på meg.
Tvert imot. Jeg setter pris på det.
Jeg prøver gjerne å få det tilbake til-
-slik som du husker det.
Det føles som bortkastet tid.
Det ville det vært verdt. Det beror bare på hvordan man ser det.
Greit. Men det får vente til i morgen.
Jeg må få inn juletreet i dag.
-Kanskje jeg kan hjelpe deg. -Det kan jeg ikke be deg om.
Jo visst. Jeg har ikke noe som venter. Hvor henter dere juletreet?
Har du grønne fingre foruten å være håndverker?
Har dere noen tradisjon?
Pappa kunne ikke hogge ned et tre bare for å bruke det til jul.
Men ingen jul uten tre, så han fikk en god idé.
Hvert år gikk vi ut på baksiden for å lete etter et ungt tre,-
-som vi plantet i en krukke og tok inn for julen.
Når julen var over, plantet vi treet igjen på baksiden.
-Så alle trærne på baksiden... -Er våre gamle juletrær.
Så flott.
Det passer til den opprinnelige tradisjonen.
Før pyntet man trær i hagen.
-Jaså? -Ja. På 1500-tallet...
...pyntet man med epler, pærer og valnøtter.
Det blir mye lesing på kalde Alaska-kvelder.
Hva syns du om det der?
Det er perfekt!
-Ok. -Greit.
Jøss. Du har virkelig grønne fingre.
Ja. Jeg heter jo tross alt Forest.
Så nydelig han er.
-Hva skal han hete? -Piney?
-For Pinestantine, så klart. -Så klart.
Han får det tøft på skolen,-
-men så lærer han seg å elske sitt unike navn.
Absolutt.
Nå trenger vi bare å pynte ham.
Trimmer du trær også?
Selvsagt. Men det gjør jeg gratis.
Ok.
-Jeg må gå. Jeg er lei for det. -Greit.
-Takk for all hjelp. -Det er bare å si ifra.
Jeg kommer tilbake i morgen.
Jeg finner veien ut selv.
-Hyggelig å møte deg, Kelly Mitchum. -I like måte.
Vi ses.
Du...!
Vi har en hel eske med håndlaget pynt i kjelleren.
Må vi bruke disse masseproduserte?
-Hørte du ikke hva jeg sa? -Jo, hvert eneste ord.
-Hva var det siste jeg sa? -At han forsvant inn i skogen.
-Er ikke det merkelig? -Jo, kanskje.
-Hva er det? -Den grimasen...
-Jeg gjør ingen grimase! -Jo.
Du ser ut sånn når du liker noen.
-Du vet ikke hva du snakker om. -Jeg er søsteren din.
Du ser ut sånn når du liker noen.
Jeg må bare si at jeg allerede liker ham.
Han sa "skinke-lig snedig".
-Den akter jeg å bruke. -Vi vet.
Jeg har tenkt å ta den som min egen.
Hvis jeg hadde lagd en mann, ville han vel være ganske lik Forest?
-Absolutt. -Forstår du ikke?
Jeg skjønner...
-Jeg vet ikke hva du snakker om. -Snømannen.
-Hva er det med den? -Så du ikke Forests hatt og skjerf?
Jeg var opptatt av hans ansikt og kropp.
-Jeg er en lykkelig gift kvinne. -Lykkelig gift og gravid.
Jeg kan vel trass i det merke at han er veldig attraktiv.
Jeg vet at det høres sprøtt ut,-
-men kan det finnes en kobling mellom Forest og...
-Og? -Snømannen?
Hatten og skjerfet var identiske.
Det betyr ikke...
Og han kom til byen i går kveld.
Og mamma husker ikke å ha ringt ham.
Han er alt jeg nevnte.
-Morsom, snill, flink til å lytte. -Veldig kjekk.
-Du store... -Hva er det?
Noen jeg kan skape et hjem med. Det var nøyaktig det jeg sa!
Og han er håndverker!
Nå er jeg forvirret.
Dagen etter du fantaserte om din drømmemann, så dukker han opp.
Det er sann julemagi.
-Som vi snakker. -Hva er det?
-Julemagi. -Ja!
Alle dårlige stevnemøter går meg til hodet.
Jeg har truffet en hyggelig fyr,-
-og tror at han har koblinger til en snømann og et magisk ønske.
Livet er fullt av ting som vi ikke kan forklare.
Skal jeg hente julepynten?
-Nei. Hvor er kosten? -Jeg henter den.
Jeg vet at du ikke vil bli såret igjen.
Men hvilken skade gjør det å våge å tro?
Du var så glad for et øyeblikk siden.
Jeg akter ikke å gjøre meg til latter eller gå for langt igjen.
Mamma engasjerte en håndverker og jeg viste ham rundt.
-Det er alt. -Ok, jeg skjønner.
Det var fint å se deg full av energi. Som da vi var yngre.
Nå er jeg voksen.
Vet du hva jeg tror? Carpe diem!
Er han virkelig som snømannen, kan han smelte i morgen. Grip dagen!
I julepeisen, på fem bokstaver. "Kvist"?
-"Kubbe", elskling. -Hæ?
Unnskyld, jeg slapp meg inn selv. Håper det går bra.
Hei! Selvsagt!
Kelly venter meg. Er hun her?
-Ja. Kell! -Ja?
-Hei. -Hei.
-Vi må gå nå. -Jeg er ikke ferdig. Åtte bokstaver.
-Måke gangveien. -For langt.
Nei. Du må måke mens jeg pakker inn julegaver.
Nettopp, jeg må måke gangveien-
-og du skal pakke inn babyens gaver.
-Ellers får jeg jul-ing. -Vi sledes senere.
-Jøss. Ok. -Eller hva?
-Det er svogeren min, Chris. -Han er morsom.
-Skal vi fortsette med omvisningen? -Absolutt.
-Her er innsjøen. -Utrolig.
Rekkverket må settes fast grundig.
Det kan jeg nok ordne.
Hvilken flott utsikt.
Ja. Søsteren min og jeg badet mye her da vi var små.
-Om sommeren, antar jeg? -Ja, helt klart.
Men pappa vinterbadet hver nyttårsdag.
Det er en fantastisk eiendom.
-Hvilken oppvekst dere må ha hatt. -Ja. Vi var ute mye som barn.
Det fins noen fine turstier her.
-Liker du skogsvandring? -Ja visst.
Er ikke det bare et finere ord for å ta en spasertur?
Men med gode sko.
Ja, men det pleier å skje i skogen.
Aha! Da forstår jeg forskjellen.
-Kanskje vi kan gjøre det en dag? -Ja visst.
-Jeg liker livet ditt. -Hva mener du?
Du virker å ha hatt en magisk barndom.
Ja, det hadde jeg.
Jeg vil vise deg noe. Kom.
-Har faren din bygd dette også? -Ja.
-Utrolig! -Jeg vet det.
Hva er dette?
Grace og jeg målte høydene våre her fram til tenårene.
Jøss, her fins mye historie.
Men det viktigste er der oppe.
Jaså? Fortell.
Hver jul gikk vi ned hit-
-og markerte høydene våre fra det siste året.
Så snakket vi om hvor høye vi følte oss.
Ett år hadde kjæresten min fra videregående gjort det slutt med meg.
-Hvilken tosk. -Jeg vet det. Stakkars Kelly.
Jeg følte meg så liten. Steve Kowalchuk var ikke verd det.
Jeg fortalte pappa det og han løftet meg opp på skuldrene-
-og fikk meg til å føle meg høy igjen.
-Vi har alle en Steve Kowalchuk. -Du også? Det tror jeg ikke på.
Du var heldig som hadde noen som det i livet ditt.
Vi trenger alle en slik person.
Skal vi fortsette til neste stopp? Følg meg.
Dette føles virkelig som hjemme.
Spesielt på denne vakre årstiden.
Som der du vokste opp?
Noenlunde. Jeg føler meg hjemme der det fins snø.
Hva kommer det av?
Enkelte syns at vinteren er død og kjedelig,-
-men snøen beskytter faktisk jorden og hjelper vekstene.
En masse liv som venter på å våkne.
Kom.
Med nye hengsler og litt olje, så løser det seg.
Det får bli en prioritet.
En jente trenger et fungerende garderobeskap.
Skal bli. Her er mer pynt til Piney.
Ja, det er fra da jeg var liten.
-Jeg ville ikke ha det på treet i år. -Greit.
-Er det faren din? -Ja.
Han elsket virkelig familien sin.
Og han elsket virkelig dette stedet.
Unnskyld. Jeg gjorde deg opprørt.
Nei, overhodet ikke. Iblant føles det bare tungt.
Ofte, faktisk.
Jeg skjønner.
Hver gang jeg kommer hit, forundres jeg over hvor mye liv som her er.
Kanskje han på sett og vis fortsatt er her.
Jeg skal gjøre alt jeg kan for å bevare huset hans.
Takk.
Søren.
Jeg må gå.
Hva om jeg kommer i morgen tidlig og begynner med gjesterommet?
Du har allerede hjulpet oss så mye.
Det er ingen problem. Betrakt det som en tidlig julegave.
Hva kaller dere advokater det? Pro bono?
Det stemmer.
Hvis vi rekker det, kanskje vi kan ta den skogsturen etterpå?
Gjerne.
Takk for omvisningen. Jeg finner veien ut selv.
Så fint, mamma!
Ingen jul uten et pepperkakehus.
La meg hjelpe til. Vi kan gjøre det sammen.
Hvilken luksus! Jeg husker ikke da du hjalp meg med julbaksten sist.
-Hva er det med deg? -Ingenting. Jeg føler bare for det.
Baker vi? Er det noe spesielt?
"Noe spesielt"? Nå skal vi se.
Det inntreffer én dag hver desember-
-når folk tar inn trær som de pynter...
-...og legger gaver under... -Jeg vet at det er jul.
Jul, ja! Det var det jeg tenkte på.
Noen er visst i spøkefullt humør. Jeg lurer på hvorfor.
Grunnen til at jeg baker, jenter,-
-er fordi vi har fått inn noen bestillinger.
-Har vi? -Ja. Og jeg må forberede...
...til den årlige julemiddagen og julebelysningen på julaften.
Skal vi gjøre det i år?
Hvorfor skulle vi ikke gjøre det?
Har du fått vite mer om Forest? Noen ledetråder?
Er det den stilige håndverkeren?
-Vet dere hvem han minner meg om? -Cary Grant?
Ja! Han virker som en gammel sjel.
Vet dere hvem deres far sa at jeg minnet ham om?
Grace Kelly.
Var det derfor dere døpte døtrene deres Grace og Kelly?
Hadde dere døpt sønnene deres Cary og Grant?
Slutt å erte deres stakkars gamle mor.
Jeg kan virkelig ikke huske hvor jeg fikk telefonnummeret hans.
Vi får kalle det julemagi, helt enkelt.
Kanskje det.
Når beærer den unge mannen oss med sitt nærvær neste gang?
Ja, når beærer den unge mannen oss med sitt nærvær neste gang?
Han kommer og ser på rørene og lakker i morgen.
-Og... -Og?
Hvis vi rekker det, tenkte jeg å vise ham fossen.
En romantisk tur.
Han har jo aldri sett det før.
Greit. Tenk at en snømann kan vekke så mye til live.
Kanskje så...
...bare ventet det på å bli vekket til live.
Til meg?
Jeg fatter ikke hvordan du ble ferdig så fort.
-Det var som... -Magi.
-Ja! -Vi er et bra team.
Team? Jeg ga deg bare småkaker og varm sjokolade.
Det viktigste av alt.
-Hvilken plass! -Ikke sant?
Jeg kom hit da jeg var liten. Mitt hemmelige gjemmested.
Hva gjemte du deg for?
Ikke mye. Det var bare en tilflukt.
Skulle ønske at jeg hadde hatt noe lignende.
Jeg babler visst bare om meg selv.
-Jeg vet ingenting om deg. -Hva vil du vite?
Hvordan var barndommen din?
Den var bra! Bare bra.
Det var tøft iblant.
Jeg ble aldri kjent med moren min. Hun døde da jeg var liten.
Jeg beklager.
Faren min visste ikke hvordan han skulle takle det.
Vi snakket aldri om det.
Derfor forundres jeg når jeg ser familien din.
Du var heldig som sto faren din så nær.
Hvis jeg noensinne får en egen familie, vil jeg at den er som din.
Uansett... Skal vi gå tilbake før det blir mørkt?
Ja, det er en god idé.
Jeg tror søsteren min holder på å bake småkaker.
Jaså?
-Det var kjempegøy. -Ja, det var det.
Det er noe ved deg.
-Det høres ikke bra ut. -Det er ikke noe dårlig.
Jeg har villet spørre deg om noe.
Vil du være min date i morgen kveld?
Vi har julemiddag hvert år og pynter oss, og så blir det dans...
Det er faktisk ganske morsomt.
Jeg vil veldig gjerne at du blir med oss.
Altså, jeg vil gjerne at du blir med og treffer alle og...
Ok. Jeg vil gjerne at du og jeg omgås med alle...
Er det en date eller en sekt?
En date.
Det var så mye enklere da jeg var yngre.
-Jeg kan ikke danse. -Det gjør ingenting.
-Jeg har ingen dress. -Det er valgfritt.
Ok.
-Jeg kommer gjerne. -Mener du det?
Ja.
Jeg aner et "men"...
-Du er ikke nødt. -Jo da. Ingen men.
-Jeg kommer gjerne. Hvilken tid? -Sju.
Greit. Vi ses da.
"Blir med oss"? Pent jobbet, Kelly.
Det hørtes rart ut.
"Være med oss."
Takk for at dere kom.
Det er vi som skal takke!
Takk for at dere kom!
Mademoiselle?
Jeg tenkte å skjære opp kalkunen, hvis ikke du vil vente på...
Du må ikke være så formell. Men du er veldig stilig.
Eller hva? Jeg gjorde det for babyen.
For å være en kul pappa.
-Hva sies om litt mer rødvin? -Ja visst. Takk.
-Går det bra? -Ja, flott.
Kanskje vi kan gi ham fem minutter til.
Geit for meg.
Julen kommer hvert år, og vi slikker våre sår.
Glede vil den alle gi og alle vi er glade i.
God jul, alle sammen.
Så flink du var!
Bra jobbet, Clara. Jeg er imponert.
Hvem vil ha pepperkake?
-Fins det noe kaffe? -Nei, jeg forstår.
Jeg får tenke på saken.
Jeg skal prøve å se det på den måten. God ju...
Hvem var det du snakket med?
Noen vil legge inn et bud på stedet.
Det er ikke engang til salgs.
-Er dette ditt verk? -Selvsagt ikke.
-Dette er hjemmet vårt. -Jeg vet det. Mitt også.
Du ser det ikke sånn. Ikke som oss.
Du kan ikke bare komme og ta avgjørelser!
Ikke snakk sånn til søsteren din.
Kan noen forklare hva det er som foregår?
Jeg fikk en telefon fra en megler-
-som har en anonym kjøper som vil legge inn et bud på huset.
Nei, på tomten.
-De vil rive huset. -Hæ?
Eiendommen oppfyller visst ikke alle krav og det er et lavt bud,-
-men ifølge dem kanskje det er vårt eneste alternativ.
Du sa jo at vi har fått bestillinger?
Ja, men kanskje det er for sent.
-Nå fikk du som du ville, Kelly. -Hæ? Kutt ut!
Det første hun sa da hun kom, var at vi bør selge.
-Jeg føler ikke slik lenger. -Kanskje det er for sent.
Nå holder det.
Får jeg snakke med søsteren din uforstyrret?
Ja visst. Her.
Sett deg ned, vennen.
-Så fint du har pyntet treet. -Takk.
Kanskje de er bedre enn den gamle sentimentale pynten.
Vi sparte på alt dere lagde som barn.
Jeg ville ha en forandring, men jeg har ombestemt meg.
-Du har rett, Kelly. Vi bør selge. -Hæ?
Det er for mye jobb. Jeg orker ikke.
Forretningene går ikke så bra. Det har du jo selv sett.
Du er så forstandig. Du er bedre enn meg på sånt som dette.
Hvis du syns at det er et godt tilbud, så stiller jeg meg bak deg.
Pappa, da?
Han hadde ikke villet se sitt vakre håndverk forfalle.
Og han er alltid med oss.
Jeg kan ikke forestille meg livet uten dette stedet.
Det blir en omstilling for oss alle.
Jeg var redd for at noe hadde forandret seg da jeg kom hit.
Jeg trodde at huset fra barndommen min døde med pappa, men...
-Jeg savner ham. -Jeg vet det, vennen. Jeg også.
-Vet du hva han skulle si? -Hva da?
Husker du det året da vi ble innesnødd og han sa:
"Ikke la all den fine snøen gå til spille."
Og så laget vi en hel snømannfamilie.
Ja.
Kanskje vi ikke kan takke nei.
Jeg vet at det er vanskelig.
Pappa hadde sett positivt på det, og det kan vi også gjøre.
Megleren skal sende over budet.
Kan du ta en titt på det? Det ville vært til stor hjelp.
-Det ville bety mye. -Ja visst.
Vil du ha litt kaffe?
Skulle ønske at det fantes en annen måte, men det gjør det nok ikke.
-Hei. -Hei.
-Kan vi snakke sammen? -Jeg orker ikke å ta det nå.
-Salget? -Ja.
Du vet at jeg ikke vil dette.
Det trodde jeg. Det sa du da du kom hit.
Alt skulle bort. Pappas pynt, huset, alt.
Det er ikke sant. Jeg vil bare mammas beste.
Hvorfor er du da aldri hjemme?
Fordi... Fordi det gjør for vondt.
Alt minner om ham.
Hvordan tror du at det føles for meg? Jeg er her hver dag.
Jeg vet det. Og jeg vet at du trengte meg.
Unnskyld.
Jeg har ingenting å gjøre med salget.
Vi bare... Vi savner deg og elsker deg.
Jeg er også lei for det.
Skal vi lage en snømann?
Nei takk. Jeg tror det holder med snømenn.
Greit.
-Hvor var Forest i går kveld? -Han sviktet meg.
-Hæ? -Han dukket ikke opp.
Han må ha en eller annen forklaring.
Vent nå litt...
Du ser ut til å ha sett et spøkelse.
-Kjøperen... -Hva er det?
-Det er Forest. -Hæ?
Se! Det står der.
-Hvordan kunne jeg være så dum? -Det er du ikke.
Jo! Han utnyttet meg.
Han ville bare ha informasjon for å legge inn et lavt bud.
Han utnyttet mamma. Hvilken bedrager.
Jeg gikk på det.
-Det må være en misforståelse. -Ja, han er ingen snill fyr.
Det var den julemagien...
Det fins ingen julemagi. Ikke den perfekte mannen heller.
Jeg tillot meg å tro en liten stund, og se hvordan det gikk.
Jeg har oppført meg som et barn. Det er på tide å bli voksen.
Jeg skal finne Forest. Han får ikke slippe unna med dette.
-Jøss! -Beklager.
-Gikk det bra? -Ja da.
-Vær så god. -Takk.
-Skal du handle julegaver? -Ikke akkurat.
-Jeg ble nettopp ferdig. God jul. -Hvis du sier det, så...
-Hei! Vil du ha en pepperkake? -Nei takk.
-Brownie med peppermyntesmak? -Ja visst.
-God jul! -I like måte.
-God jul. -Jeg er ikke i humør!
Kom, så går vi. Noen har visst ingen julestemning overhodet.
Unnskyld, jenta mi. Her. Ta den.
-Hei, Kelly. -Du...
-Jeg vil forklare meg. -Du trenger ikke forklare noe.
Vi fikk ditt bud. Ditt anonyme bud.
-Det var ikke meg. -Hvordan kunne du?
Det er ikke tilfellet.
Du brukte alt jeg fortalte deg-
-for å legge inn et skambud på mammas hus. Vårt hus.
-Tror du virkelig det? -Du er et forferdelig menneske.
Er jeg et forferdelig... Kan jeg få forklare hva som...
-Nei. Jeg vil aldri mer se deg. -Hæ?
Hold deg borte fra meg og min familie.
Jeg begynte å få følelser for deg.
Du er akkurat som alle andre.
Det er ikke din feil.
HITTEGODS
Beste tiden av året.
-Husker du da du lagde denne? -Ja, jeg var rundt seks år.
Det var i fjor. Vi kan vel blande litt?
Vi holder oss til de klassiske.
Jeg vet at du ikke ville ha den gamle pynten,-
-men det har vært noen tøffe dager.
Så jeg tenkte: "Alv-orlig talt."
-Ja. Vi trenger litt jule... -Ikke si det.
Ikke si magi, vær så snill.
Julestemning, da?
Sånt fins bare i sanger og eventyr, ikke på ordentlig.
-Tror du virkelig det? -Jeg vet ikke hva jeg tror lenger.
Unnskyld. Jeg burde holde meg for meg selv.
Få julen overstått og dra tilbake til byen.
NEWELLS INDUSTRIBOLIGER
Drives av Forest Newell Senior?
Det står at det trengs en unbrakonøkkel.
Unbrako?
Er det navnet på montøren?
Hva er en "Jørgen-seng"?
Hei. Jeg skal levere noen saker til bruktbutikken.
-Noe dere vil bli kvitt? -Nei.
Ikke?
Megleren og kjøperen kommer kanskje hit i dag.
Jeg vet at det er ubehagelig, men prøv å være hyggelig.
Det er noe du må vite om kjøperen.
Nå kommer de.
-Sikker på at det er kjøperen? -Helt sikker.
Han ville befare tomten.
-Hei. -Hei.
Du har sittet her hele morgenen. Vil du gå en tur?
Ja, det ville jeg ha godt av. Jeg skal bare hente skoene.
-Gleder meg til å høre barnenavnene. -Jeg vet ikke hvordan vi skal velge.
-Du? -Hei.
Hva gjør du her?
-Jeg vet at du ikke vil treffe meg. -Men her er du.
Var det noe som var uklart?
Jeg tenkte å dra og aldri mer komme tilbake...
-...men så kontaktet Grace meg. -Jaså?
-Det er ikke så enkelt som du tror. -La oss se.
Du lurte meg og familien min og risikerte framtiden vår.
Sånn er det ikke. Pappa og jeg har aldri stått hverandre nær.
Derfor flyttet jeg nordover. Jeg ville bare komme bort fra ham.
Så forandret noe seg i meg,-
-og jeg håpet at vi kunne få et bedre forhold.
Jeg kan ikke forklare det. Jeg ble trukket tilbake hit.
Jeg hadde bare tenkt å snakke med pappa og kanskje ta noen småjobber.
Takket være oss lyktes du med begge deler.
Jeg ga jernvarehandelen nummeret mitt, og din mor ringte meg.
Jeg er lei for det, men jeg vil ikke høre mer.
-Hva skal jeg gjøre? -Gå etter henne.
Kelly! Kan du være snill og lytte?
Faren din bygde et vakkert hus, som jeg elsker.
Det burde renoveres til sin opprinnelige stand.
Jeg elsket å høre dine historier.
Du brukte det imot oss.
Det var aldri min intensjon. Pappa ødelegger alt i sin vei-
-i stedet for å reparere det.
Jeg trodde at min lidenskap for huset-
-ville få ham til å ville renovere det. Jeg tok feil.
Enkelte ting forandrer seg aldri.
Jeg fikk vite at han tenkte å kjøpe det-
-samme kveld som dere hadde middag. Jeg maktet ikke å treffe deg.
Jeg forstår hvis du ikke vil se meg, men du fortjener å høre sannheten.
Jeg er lei for det. Det er jeg virkelig.
Hallo?
-Er du fra Mitchum Lodge? -Ja.
-Vil du leie et rom? -Nei, jeg skulle treffe noen her.
-En mr Forest Newell. -Forest? Hvorfor det?
Han ordnet med møtet.
-Gjorde han? -Ja.
-Newell? -Såvidt jeg vet.
-Junior? -Det vet jeg ikke.
I mine øyne er alle unge.
Du virker å ha problemer med din snømann.
Ja, det vet jeg alt.
-Hvordan kan jeg hjelpe deg? -Jeg skal presentere meg.
Jeg heter Brett Gabel og er formann i byens historieforening.
Mr Newell sa at det kan være verdt å bevare dette huset.
Han ba meg om å komme hit-
-for å få vår vurdering. Han lurte på om det kan kulturmerkes.
-Hva innebærer det? -Jo, du!
Det er mange fordeler med det.
Man kan få et stipend for bevaringen av slike bygninger.
Og, ikke fordi det er tilfellet her,-
-så blir det vanskeligere å bygge om eller rive stedet.
Mr Newell beskrev det-
-som et svært interessant og lovende objekt.
-Jeg tror at han kanskje har rett. -Det er jo fantastisk!
Hvem eier eiendommen?
Min mor. Hun er der inne.
Du kan banke på. Unnskyld, men jeg må gå.
Hallo?
-Hvordan kom du deg inn? -Jeg slapp meg inn selv.
-Resepsjonen var ubemannet. -Det er jo jul.
Folk vil tydeligvis ikke jobbe i julen.
Hvis du søker jobb og kan jobbe i høytider, så er den din.
Jeg er her i et annet ærend.
La meg gjette. Du synger i et énmannskor.
Nei.
-Speidernes kakesalg? -Nei.
Er du et spøkelse her for å skremme meg til å bli snill?
-Jeg vil snakke om din sønn. -Forest?
Han har reist.
-Reist? -Tilbake til Alaska.
-Hvem er du? -Kelly Mitchum.
Jaha, fra Mitchum Lodge.
Det stemmer.
Min sønn likte det stedet.
Du også, virker det som.
-Såpass at du vil kjøpe det. -Det er en fin tomt.
-Ja. På det punktet er vi enige. -Slå deg ned.
-Noe å drikke? -Nei takk.
Dere vil ikke gi opp så lett, hva?
Nei, sir. Det betyr mye for meg og familien min.
Vet du hvorfor sønnen min dro tilbake til Alaska?
Han liker ikke hvordan jeg gjør forretninger.
Det forfalne, slitte lille huset deres?
Det har allerede kostet meg dyrt. Det har kostet meg min sønn.
Mener du at Forest ikke kjente til dine planer?
Han hadde ingen anelse. Hvilket er ironisk-
-med tanke på at det var hans idé fra begynnelsen.
Han kom hjem aldeles lyrisk over dette vakre stedet-
-og det utrolige huset.
Men han fortalte også hvor mye arbeid huset var i behov av.
Det fikk meg til å fundere og legge inn et bud.
-For å rive det. -Jeg foretrekker "gentrifisere".
Han visste ingenting likevel.
-Forest visste ikke. -Fleiper du?
Han er like sentimental som herfra...til Alaska.
Jeg kunne ikke fortelle det.
Jeg visste at han skulle overreagere.
Føles det ikke fælt å lyve for sønnen din?
Har du et godt forhold til din far?
Ja, men han gikk bort for noen måneder siden.
Vi sto hverandre nær.
Man vet ikke hvor mye man savner noen før de er borte.
Virkelig borte.
Du skal vite at du har en fantastisk sønn, mr Newell.
Det var ikke bare huset som gjorde inntrykk.
Det gjorde også du.
Skynder du deg, er han kanskje på busstasjonen fortsatt.
-Busstasjonen? -Han tar bussen til Bellingham...
...og så tar han flyet derfra til Alaska.
Takk.
Og god jul, mr Newell.
God jul.
Unnskyld.
BUSS TIL BELLINGHAM - GÅTT
Jeg må ringe Grace.
Nei, ikke dø nå!
Ok. Hvor fins det en telefonkiosk?
Ja, en telefonkiosk!
Nå skal vi se. Ja!
Greit. Hva er nummeret til Grace?
414-1967.
Lewis' undertøy.
Lewis' undertøy? Unnskyld, jeg ringte feil.
Søren. Hva er nummeret ditt?
Vi prøver igjen.
414-1976?
Ja. Nå ringer det.
Kom igjen, Grace. Svar!
Ukjent nummer? Slike svarer ikke jeg på.
Nei! Nei, nei, nei!
Det er sikkert noen som tilbyr å vaske våre ender.
Jeg har sagt at vi ikke har noen ender.
Unnskyld! Har du 25 cent som jeg kan få?
Unnskyld. Det er en veldig viktig samtale.
Takk! God jul!
Vær så snill å svare.
-Mitchum Lodge. -Grace! Det er meg.
Kell! Hvor er du? Vi ble urolige.
Jeg har det bra.
Jeg vet at det låter sprøtt, men kan vi lage en snømann til i kveld?
Ja! Hvorfor det?
Hvis det var magi som fikk ham hit, så kanskje det kan skje igjen.
-Hva har vi å tape? -Du har helt rett.
Flott! Hent hatten og skjerfet som ligger i resepsjonen.
-Mamma? -Ja, vennen?
Har du sett en hatt og et skjerf?
Tja, si det... Kanskje de lå i donasjonsesken.
-Hvor er den? -Jeg leverte den i bruktbutikken.
Nei! Det var pappas ting.
Kanskje de fremdeles har dem.
Tror du at de har åpent? Det er nesten jul.
Hva har du å tape?
-Ja. Ok. -Hallo?
Vent!
Unnskyld at jeg forstyrrer. Jeg heter Kelly Mitchum.
Moren min leverte en eske med min fars ting i dag.
Det er viktig at jeg får dem tilbake. Vær så snill?
I vanlige tilfeller hadde du fått komme tilbake i morgen.
-Vær så snill. -Det er tross alt jul.
Tusen hjertelig takk.
Gudskjelov, her er de!
Jeg kjøper gjerne dem tilbake.
Kassen er dessverre allerede telt opp.
Vær så god. Du får dem.
-Mener du det? -Ja.
Takk så mye! God jul!
Det er det virkelig.
-Fikk du tak i dem? -Ja!
Jeg vet ikke hvordan vi gjør det eller om det kommer til å funke,-
-men det har noe å gjøre med å tro.
-Hva har skjedd med deg? -Jeg griper dagen. Jeg tar ditt råd.
-Vi har en snømann å lage. -Ja.
-Hva gjør vi nå? -Venter.
-Og håper. -Og håper.
Jeg glemte nesten. Prikken over i-en.
Litt magisk julepudder.
God morgen, mamma! Mamma?
Grace?
Grace!
Hvor er alle sammen?
Belysningen!
Disse skal være rundt vinduene og disse på taket.
Kjære vene! Det er julaften. Hvordan kunne jeg glemme belysningen?
-Du får klatre opp. Jeg er gammel. -Jeg er gravid.
-Chris? -Jeg er livredd for høyder.
Greit.
Nå skal vi se.
-Hvordan går det med deg, vennen? -Jeg klarer meg.
Hva kommer til å skje? Med huset og med oss?
Det er det ingen som vet. Vi har bare her og nå.
Og akkurat nå har jeg mine jenter hos meg.
Det er min favoritthøytid-
-og huset kommer til å lyse opp i kveld i sann juleånd.
Akkurat nå er alt bra.
-Skulle ønske jeg hadde din styrke. -Det har du.
Din lidenskap er din styrke.
-Jeg trodde at det var min svakhet. -Tenk om igjen, jenta mi.
Du er sterk og modig. Akkurat som faren din.
Kom nå.
Hvis dette er vår siste jul her, så skal vi nyte hvert øyeblikk.
Hei. Vil du ha en pepperkake?
Vær så god.
-Unnskyld for at jeg var så sur. -Det gjør ingenting.
-Kan jeg få varm sjokolade? -Det får moren din bestemme.
Ja visst, jenta mi.
Tenk om alle var like kloke som seksåringer.
Unnskyld for at jeg sjekket ut.
Hotellet i byen er ingenting mot dette. Varmtvann eller ei.
Vi kommer tilbake neste år. Vi føler oss som en del av familien.
-God jul. -God jul.
-Hvordan går det med Piney? -Helt topp.
Han foretrakk den gamle pynten, så det ble den i stedet.
Godt valg.
Hva gjør du her?
Da jeg kom til flyplassen, tenkte jeg: "Hva holder jeg på med?"
Å flykte fra problemene mine er akkurat hva pappa gjør.
-Du fikk meg til å innse det. -Innse hva?
At fremtiden ikke innebærer å forlate sin fortid.
Apropos det, så har jeg gode nyheter.
Jeg snakket med Brett. Håper det er greit at jeg inviterte ham hit.
Jeg vil takke for at du gjorde meg oppmerksom på dette stedet.
Jeg har gjort en grundig undersøkelse av husets fundament.
Treverket til rekkverkene og...
Jeg ble så henrykt over det jeg fant.
Jeg skal ordne med alle papirene. Hvis dere vil gå videre, naturligvis.
-Med hva? -Å kulturmerke bygningen...
...og la den omfattes av gjeldende regler.
Jeg... Jeg vet ikke hva...
Mamma! Du må høre dette.
-Hei. -Hei.
-Hei igjen. -Hei igjen.
-Har du noe å fortelle? -Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne.
Dere har sikkert mye å snakke om.
-Kelly, jeg... -Jeg skylder deg en unnskyldning.
Du prøvde å fortelle noe, men jeg nektet å høre.
Jeg burde ha fortalt om pappas hensikter-
-så fort jeg fikk vite det.
Jeg trodde ikke at du hadde gode hensikter. Nå vet jeg det.
Takk for at du reddet hjemmet vårt.
Jeg ble forelsket i huset under min tid her,-
-men jeg ble også forelsket i deg.
-Gutten min? -Pappa?
-Hvordan visste du at jeg var her? -Det gjorde jeg ikke.
Sheila inviterte meg hit for å se på julebelysningen.
Det og...
Jeg ville se med mine egne øyne hvor feil jeg hadde.
Og hvor rett du hadde som prøvde å redde det.
Det du sa på kontoret avgjorde saken. Jeg er lei for det.
Og jeg er lei for at jeg nok en gang...
Jeg prioriterte mine ambisjoner over familien.
Jeg skal forbedre meg. Jeg lover.
-Jeg er glad i deg. -Jeg er glad i deg også, pappa.
Jeg går og sirkulerer litt, så får dere være i fred.
-Hvor var vi? -Noen var visst forelsket.
Nettopp.
Synd at du må reise tilbake til Alaska etter hvert.
Ja, men det fins en viss kontrakt med en viss bygning-
-som jeg får nok å gjøre med.
Du passer perfekt for jobben.
Kanskje jeg også blir en stund og hjelper mamma.
Jeg kan jobbe herfra og det er godt å være hjemme.
Det er vel litt tid igjen før belysningen avdekkes?
Det er en ting jeg må gjøre.
-Jeg var nødt til å gjøre det. -Hvorfor det?
Det er så høy du får meg til å føle meg.
Kommer dere, eller?
-Kanskje vi skal gå tilbake? -Ja.
Samle dere her! Vi teller ned sammen.
Fem, fire, tre, to, én!
Ja!
Kom hit.
Det var en fin seremoni, men nå er tiden inne for varm sjokolade.
Snømannen har jeg ikke lagt merke til.
Jeg elsker snømenn. Skal vi lage en til?
En hel liten snøfamilie?
Greit. Det er noe vi kan diskutere.
Tekst: Alex Tjore Iyuno-SDI Group