ALICE I EVENTYRLAND
Du har mistet forstanden, Charles. Det er en umulig oppgave!
For noen. Man må tro at det er mulig.
- Det kan ruinere deg! - Den risikoen er jeg villig til å ta.
Tenk dere handelsstasjoner i Rangoon, Bangkok, Jakarta...
Samme mareritt igjen?
Jeg er straks tilbake.
Jeg faller... ned i et mørkt hull.
- Etterpå ser jeg rare vesener. - Hva slags rare vesener?
Det fins en dodo der, en kanin i vest og en leende katt...
- Jeg visste ikke at katter kunne le. - Ikke jeg heller.
- Og det fins blå larver der. - En blå larve?
Tror du jeg har mistet forstanden?
Jeg er redd for det. Du er gal. Men jeg skal fortelle deg en hemmelighet.
Alle de beste er det.
Det er bare en drøm, Alice. Ingenting kan skade deg.
Men hvis du blir redd kan du alltid våkne opp, som dette.
13 ÅR SENERE
Må vi gå?
- De merker ingenting om vi ikke kommer. - Det gjør de.
Hvor er korsettet ditt?
- Og ingen strømper? - Jeg er imot sånne.
- Du er ikke riktig kledd. - Hvem sier det?
Hvis det var riktig å ha en torsk på hodet, ville du hatt det da?
- For meg er et korsett samme ting. - Ikke i dag, vær så snill.
Far hadde smilt.
Unnskyld. Jeg er trøtt. Jeg sov ikke så bra i natt.
- Hadde du mareritt igjen? - Bara en.
Det er alltid den samme.
Er det normalt? Pleier man ikke å ha ulike drømmer?
Jeg vet ikke.
Sånn. Du er vakker.
Orker du det med et smil?
Endelig! Vi trodde aldri dere skulle komme.
Hamish venter på å danse med deg, Alice. Gå nå.
Du innser at klokken er langt over fire? Alt har gått så fort.
- Jeg er lei for det. - Det gjør ingen ting.
Unnskyld min kone. Hun har planlagt dette i mer enn 20 år.
- Om bare Charles var her. - Jeg beklager sorgen.
Jeg tenker mye på Deres mann. Han var en sann visjonær.
Jeg håper du ikke synes at jeg utnytter beliggenheten deres?
Selvfølgelig ikke. Jeg er glad for at dere kjøpte bedriften.
Jeg var en idiot som ikke investerte i planene hans når jeg hadde sjansen.
Det syntes Charles også.
Blir du aldri trøtt av å danse folkedans?
Tvertom, jeg finner det stimulerende.
Morer jeg deg?
Nei, jeg fikk et syn av at alle kvinner bar bukser og alle menn bar kjoler.
Hold synene dine for deg selv. Nøler du holder du bare stille.
Unnskyld oss, sir! Frøken Kingsleigh er distrahert i dag.
- Hva tenker du på? - Hvordan det ville være å kunne fly.
- Hvorfor tenker du på sånne umuligheter? - Hvorfor ikke?
Min far trodde iblant på seks umulige ting før frokost.
Kom!
Møt meg ved lysthuset om akkurat ti minutter.
- Vi har en hemmelighet å fortelle. - Da er det ikke mye til hemmelighet.
- Vi burde kanskje ikke. - Da blir hun kanskje ikke overrasket?
Ikke om dere forteller, men nå må dere.
- Nei, det må vi ikke. - Og vi skal ikke gjøre det.
Lurer på om moren deres vet at dere svømte nakne i Havershimsdammen?
- Du ville aldri... - Jo, det tror jeg. Der er moren deres.
Hamish skal fri til deg!
Nå ødela dere overraskelsen!
Jeg burde kvele dem! Alle har anstrengt seg sånn for å holde det hemmelig.
- Vet alle om det? - Det er derfor de er her.
Dette er din forlovelsesfest. Hamish kommer til å fri i lysthuset.
- Når du sier ja... - Jeg vet ikke om jeg vil ha ham.
Hvem ellers? Du får ikke noe bedre enn en Lord.
Du er snart 20, Alice. Utseende ditt varer ikke for alltid.
Du vil vel ikke ende opp som tante Imogene eller være en byrde for din mor?
- Nei. - Gift deg da med Hamish-
-og bli like lykkelig som jeg er med Lowell. Det er allerede bestemt.
- Kjære Alice. - Jeg forlater dere.
Skal vi ta en spasertur i tregården, bare du og jeg?
- Vet du hva jeg alltid har fryktet? - Aristokratins eliminasjon?
Stygge barnebarn. Men du er vidunderlig. Du produserer sikkert små... idioter!
De plantet hvite roser når jeg tydelig ba om røde.
- De kan alltid male dem røde. - En rar ting å si.
Du skal vite at min sønn har en veldig følsom mage.
- Så du det? - Hva da?
- Jeg tror det var en kanin. - Usch! Jeg skal sende hundene på dem.
Hvis du serverer Hamish feil mat kan han få forstoppelse.
- Så du det nå da? Kaninen! - Ikke skrik.
Hør nå. Hamish sa at du lett blir distrahert.
- Hva snakket jeg om? - Forstoppelsen til Hamish.
Jeg er veldig interessert men du må unnskylde meg.
Tante Imogene.
Jeg tror jeg har blitt gal. Jeg ser en kanin kledd i vest.
Jeg har ikke tid til kaninen din nå. Jeg venter på forloveden min.
Har du en forlover?
Der! Så du den?
Han er prins men han kan ikke gifte seg med meg hvis han ikke frasier seg tronen.
- Tragisk, ikke sant? - Veldig.
Lowell?
Alice! Vi bare... Kathy er en gammel venn.
Jeg ser at dere er nære venner.
- Du sier vel ingenting til din søster? - Jeg vet ikke.
Jeg må tenke på det.
Tenk på Margaret. Hun ville aldri stole på meg igjen.
Du vil vel ikke ødelegge ekteskapet hennes?
Det er ikke jeg som går bak ryggen...
Der er du jo.
Alice Kingsleigh...
- Hamish. - Hva er det?!
Du har en larve på skuldra.
Ikke skad den.
Du burde vaske fingrene.
Alice Kingsleigh.
Vil du bli min hustru?
Tja...
Alle forventer seg det.
Du er en Lord og mitt utseende varer ikke.
Og jeg vil ikke ende opp som...
Men dette skjer for fort.
Jeg tror jeg...
...trenger litt tid på meg.
Hallo!
DRIKK MEG.
Det er jo bare en drøm.
Hun burde ha husket dette fra første gangen?
Du tok feil Alice hit.
Hun er den rette. Det er jeg sikker på.
SPIS MEG.
- Hun er feil Alice! - Gi henne en sjanse.
Besynderlig og besynderligere.
- Jeg sa jo at hun var den rette Alice. - Jeg er ikke overbevist.
Er det takken? Jeg var der oppe og sporet den ene Alice etter den andre.
Jeg ble nesten oppspist av andre dyr.
De gikk uten klær og gjorde ifra seg helt åpent. Jeg ble tvunget til å lukke øynene.
- Hun ligner ikke seg selv. - Det er fordi hun er feil Alice!
- Hvis hun var så kanskje hun er? - Men ikke om hun ikke var det.
Hvordan kan jeg være feil Alice når dette er min drøm?
Og hvem er dere?
- Jeg er Tweedledee og han er Tweedledum. - Jeg er Tweedledum og han er Tweedledee.
- Vi burde spøre Absalom. - Akkurat! Absalom vet hvem hun er.
- Jeg skal eskortere deg. - Nei jeg! Slipp!
Er de alltid som dette?
Søskenkjærlighet. - Dere kan eskortere henne begge to.
- Hvem er denne Absalom? - Han er vis. Absolutt.
Han er Absalom!
- Hvem er du? - Absalom?
Du er ikke Absalom. Jeg er Absalom. Spørsmålet er...
- ... hvem er du? - Alice.
- Vi får vel se. - Jeg burde vel vite hvem jeg er.
Ja, det burde du, dumme pike.
Rull ut Oraculum.
Oraculum er en hendelses- håndbok for Eventyrland.
- Det er en kalender? - En håndbok.
Den forteller om hver dag siden begynnelsen.
I dag er Griblicdagen i den Røde Dronningens tid.
Vis henne Frabjousdagen.
Frabjousdagen er dagen du skal drepe Dromeparden.
Unnskyld? Drepe hva da?
- Det er deg med vorpalsverdet. - Inget annet sverd klarer Dromeparden.
Uten et vorpalsverd dør den ikke.
- Det der er ikke meg. - Jeg vet!
Løs dette, Absalom. Er hun den rette Alice?
Neppe.
Hva var det jeg sa.
- Jeg sa jo det. - JEG sa det.
- Du sa jo at hun kanskje var det. - Du sa at hun kunne være om hun var.
Late som hun var Alice. Hun burde skamme seg.
- Jeg som var så sikker på deg. - Jeg mente ikke å være feil Alice.
Vent nå...
Dette er min drøm. Jeg våkner nå og da forsvinner dere alle.
Rart. Å klype meg pleier å fungere.
- Jeg kan stikke deg om det hjelper. - Ja, det kan fungere. Takk.
Fornøyelsen er på min side.
Bandersnatch!
Vent...
Det er bare en drøm. Ingenting kan skade meg.
- Hva gjør hun? - Kan ikke skade meg.
Kom an, din store klums!
- Hitover. Østover til Qeast. - Nei, sørover til Snud.
Noen har stjålet tre av mine smørbrød!
- Tok du dem? - Nei, Deres Majestet.
Gjorde du? Stjal du dem?
- Stjal du smørbrødene min? - Nei, Deres Majestet.
Tranebærsaft.
- Jeg var så sulten! - Åpne porten!
Nei! Jeg har smårollinger å ta hånd om!
Hent smårollingene. Jeg liker rumpetroll nesten like mye som kaviar.
Drikke!
Deres Majestet.
Ilosovic Stayne, knekten min.
Hvor har du holdt hus?
Deres Majestet, jeg har funnet...
...Oraculum.
Det der? Ordinært til å være Oraculum.
Se her ved Frabjousdagen.
Jeg kjenner igjen det tovete håret.
- Er det Alice? - Jeg mistenker at det er det.
- Hva gjør hun med min kjære Dromepard? - Det ser ut som hun dreper den.
Drepte hun min Dromepard?!
Ikke ennå, men det kommer til å skje hvis vi ikke stopper henne.
Finn henne, Stayne. Finn henne!
Finn sporet av menneskejenta og fortjen din frihet.
For kona og valpene mine også?
Alle får komme hjem.
Hunder tror på alt man sier.
Det ser ut som du har støtt på noe med skarpe klør.
- Jeg slutter visst aldri å drømme. - Hva gjorde det mot deg?
- Jeg vet ikke. Bander... - Bandersnatch?
- Det er best jeg ser etter. - Hva gjør du?
Det må rengjøres med fordamping ellers kan det råtne opp.
Jeg vil ikke at du gjør det. Jeg blir bra så fort jeg våkner opp.
La meg ihvertfall forbinde det for deg.
- Hva kaller du deg selv? - Alice.
- Den ekte Alice? - Det diskuteres.
Jeg blander meg aldri inn i politikk.
Det er best du fortsetter.
Hvor da? Jeg vil bare våkne opp fra drømmen.
Nåvel. Jeg tar deg til haren og Hattemakeren.
Men siden får det være nok.
Kommer du?
- Se deg for! - Han ødelegger alt.
- Det er deg! - Nei, McTwisp tok feil Alice.
- Det er feil Alice! - Du er rett Alice. Jeg kjenner deg igjen.
Ham kjenner jeg igjen!
Som du ser drikker vi fortsatt te. Vi ventet på din gjennkomst.
Du er forferdelig sen, din slemming.
Men den fornærmede tiden har stoppet nå. Ikke en tjukk finger for tidlig.
- Tiden kan være rar i drømmer. - Ja, men nå er du tilbake-
-og vi må forberede Frabjousdagen. - Frabjousdagen!
Jeg har undersøkt ting som begynner på bokstaven M.
Har du en idé om hvorfor en ravn er som et skrivebord?
Hva?
"Ned med Storhodet.” De mener den Røde Dronningen.
Nå må vi vie oss til drapet.
Nå må vi glemme og tilgi eller tilgi og glemme.
- Eller det som kjennes best. Jeg venter. - Den tikker igjen!
Alt dette pratet om blod og dreping har fått meg til å miste lysten på te.
Hele verden faller i ruiner og stakkars Cheshirekatten mister smaken for te.
Det som skjedde den dagen var ikke min feil.
Kjære vene.
Du forsøker bare å redde ditt eget skinn din gudløse, skotske, manipulerende-
-slurkende, slashasande Barlemot...! - Hattemaker!
Takk.
- Jeg er okei. - Hva er det med deg, Tarrant?
Du pleide å være festens midtpunkt og gjøre den beste Futterwacken.
- Hva da? - Futterwacken!
Det er en dans.
En dag, på Frabjousdagen når den Hvite Dronningen igjen bærer kronen...
...på den dagen skal jeg Futterwacke så det holder.
Åh nei!
- Knekten! - Adjø.
Drikk fort.
Fort! Gjem henne.
Vær stille.
Slipp meg ut!
Se! Er det ikke min favorittrio av idioter.
Vil dere ikke gjøre oss selskap?
Dere er sene til teen!
Vi leter etter jenta som heter Alice.
Når vi snakker om dronningen... Dette er en sang til hennes ære.
Blinke lille dronning skar Hvor jeg undrer hvor du er
Hvis du gjemmer jenta hugger hun av hodene deres.
Vi har allerede mistet dem.
Alle sammen nå!
Over hav og land du far Som en tekanne jeg har
Blinke lille... Blinke blinke blinke...
Ikke tigg, Bayard.
Vil dere ha litt te?
- Denne har smør. - Følg blodhunden!
- Sukker? - Ja takk. Så fint!
- Dere er alle gale. - Tusen takk.
Send en scones, takk.
Unnskyld.
Et øyeblikk.
Prøv om denne passer.
- Jeg liker den! - Flaks at blodhunden er med oss.
Hva ville de meg?
Ta henne til den Hvite Dronningen. Der er hun sikker... Skje.
Vognen deres, min kone.
- En hatt? - Alle kan reise med hest eller tog-
-men den beste måten å reise på er med hatt...
- Lagde jeg akkurat et rim? - Jeg elsker å reise med hatt!
Bare Alice, Mally. - Far i vind, alle sammen.
"Det løystra. Lanke Lågmælt sjor hang darme frå det tarve lap.”
"So stige låg den rumse kor i sovepaskens gap.”
- Unnskyld, hva var det der? - Hva var hva?
"For Dromeparden du deg akt, min djerve son! Med ilske klør"
"fyk Starefuglen ut på jakt i bygdene mot sør!"
"Sitt virpe sverd han spende fast det virpe-verje hogg og stakk!"
"Han skar det ramse hovud av, og galdre-blodet drakk.”
Det handler om deg.
Jeg skal ikke drepe noen. Jeg dreper ikke. Få det ut av sinnet.
Sinnet mitt?
Vent! Du kan ikke forlate meg her.
Du dreper ikke?
Vet du hva den Røde Dronningen har gjort? Du dreper ikke?
Jeg ville ikke kunnet gjort noe som det selv om jeg ville.
Du er ikke den samme som før.
Du var mye mer... mer.
- Du har mistet din merhet. - Min merhet?
Der inne. Noe er borte.
Fortell hva den Røde Dronningen gjorde.
Det er ingen vakker historie.
Fortell uansett.
Det skjedde her.
På den tiden var jeg hattemaker for den Hvite Dronningen.
Jeg betjente alle ved hennes hoff.
Hattemaker!
Det går bra.
Gjør det?
Hørte du det? Jeg er sikker på at jeg hørte noe.
Hva da?
Den røde Knekten!
Gå sørover til Trottler's Bottom. Den Hvite Dronningens slott ligger nær.
Hold deg godt fast.
Ned med den hersens Røde Dronningen!
Du skulle lokke dem vekk! Hattemakeren stolte på deg.
De holder kona og valpene mine fanget.
- Hva heter du? - Bayard.
Sitt!
- Er navnet ditt muligvis Alice? - Ja, men ikke den som alle prater om.
Hattemakeren hadde ikke gitt seg selv for hvem som helst.
- Hvor tok de ham? - Den Røde Dronningens slott, Salazen Grum.
- Vi må redde ham. - Det er ikke spådd.
Det er på grunn av meg han er der!
Frabjousdagen er her snart. Du må forberede deg til å møte Dromeparden.
Helt siden jeg falt ned i kaninhullet har alle sagt hva jeg må gjøre.
Jeg har blitt krympet, utdratt, revet og stappet inn i en tekanne.
Jeg har blitt anklaget for å være Alice og ikke være Alice, men det er min drøm.
- Jeg bestemmer hva som skal skje nå. - Hvis du avviker fra veien...
Jeg avgjør hvor veien går!
Ta meg til Salazen Grum og glem ikke hatten.
Det fins bare en vei over.
Ville jag ha mistet min merhet?
Bayard! Hatten!
Deres Majestet.
Jeg er forferdelig lei for det.
Fortreffelig!
- Hvor er ballen min? Page! - Ja, Deres Majestet.
Jeg vil hjelpe deg.
Ser man det. Den feilaktige Alice.
Hva gjør du her?
- Jeg skal redde Hattemakeren. - Ikke så liten som du er.
Har du den kaken som fikk meg til å vokse?
Upelkuchen? Ja, jeg har kanskje noe igjen.
Ikke alt! Slutt! Ikke gjør det!
Kjære vene.
Hva er dette?
Det er "hvem", Deres Majestet. Dette er... hum...
- Hum? - Fra Humbro.
Hva skjedde med klærne dine?
Jeg vokste ut av dem. Jeg har vokst mye den siste tiden.
Jeg er mye lengre enn alle andre i Humbro. De ler av meg.
Jeg håper De forstår hvordan det er.
Min kjære pike. Noen med et så stort hodet er alltid velkommen ved mitt hoff.
Klær! Ta gardinene om det trengs. Kle denne enorme piken.
Jeg trenger en gris her!
Jeg elsker en varm grisemage for mine verkende føtter. Vil du ha en, Hum?
- Nei takk. - Sitt.
Sitt!
Forsvinn!
Hvor er tjukkasene mine? - Du må treffe dem.
Tjukkaser!
Der er de. - Er de ikke nydelige?
De snakker så morsomt. - Snakk, gutter. Underhold oss.
Snakk!
- Er det ikke...? - Nei, ikke det minste.
- Jeg er sikker på at det var. Jeg tror så. - Nei, det er det ikke. Det er ikke mulig.
Jeg elsker tjukkasene mine. - Forsvinn nå.
Hvem er dette vakre vesenet?
- Hum... Min nye favoritt. - Har hun et navn?
- Hum. - Dronningen virker å ha glemt navnet deres.
- Hun heter Hum. Idiot! - Fra Humbro.
- Noen framsteg med fangen? - Han er envis.
Eller for svak. - Før ham inn!
Vi vet at Alice har kommet tilbake. Vet du hvor hun er?
Jeg har undersøkt ting som begynner med bokstaven M.
Maktfrelst... Myteri... Mord...
MmmAlice...
Nå vil vi ha et ord som begynner på A. Hvor er Alice?
Den lille gutten... Jeg vet ikke.
Hvis jeg hadde hugget av deg hodet, ville du visst det da?
Slutt med det der.
Hvilket enormt hodet De har. Jeg ville ha tatt en hatt på.
Tatt en hatt på?
Jeg pleide å tjene den Hvite Dronningen. Men det var ikke mye å arbeide med.
- Hodet hennes er så lite. - Bittelite. En liten knopp til hodet.
Men dette...
Tenk hva jeg ville kunne gjøre med dette monumentet. Denne ballen.
Nei, denne magnefike globen!
Hva ville du kunne gjøre?
Løsne ham, Stayne.
Hvordan skal han kunne arbeide med fastlenkede hender?
Skal det være til fest eller kanskje noe til soverommet?
Hattemaker!
Forlat oss!
Trærne ser triste ut. Har du snakket med dem?
Prøv å snakk litt venneligere.
Vil du unnskylde meg? Takk.
- Hva er nytt, Bayard? - Alice har kommet tilbake til Eventyrland.
- Hvor er hun nå? - I Salazen Grum.
Unnskyld meg. Jeg tillot henne å avvika fra den rette veien.
Nei, det er jo der hun skal finne vorpalsverdet.
Vi har funnet mesteren vår. Hvil nå. Du har vært flink.
Har du sett en hatt her et sted?
Du må finne Alice, Stayne.
Uten Dromeparden kommer min søsters ledsagere til å reise seg mot meg.
Min slemme lillesøster. Hvorfor avguder de henne og ikke meg?
Det begriper jeg ikke.
- De er overlegen henne på alle måter. - Jeg vet.
Mirana kan få alle til å elske henne.
Menn...
...og kvinner.
Til og med møblene.
Til og med Kongen?
Jeg var tvunget til å gjøre det. Han ville overgi meg.
Deres Majestet...
Er det ikke likevel bedre å være fryktet enn elsket?
Jeg er ikke så sikker på det lengre.
La henne ha rebellene. Jeg trenger dem ikke.
Jeg har jo deg.
De er praktfulle!
Du må la meg prøve en.
Det er skjønt å arbeide med håndverket mitt igjen.
Det er bare synd at du må lage dem til henne.
Hva i hatten har skjedd med meg?
Hattemaker?
Hattemaker!
Har du noen idé om hvorfor en ravn er som et skrivebord?
Jeg er redd, Alice.
Jeg liker ikke å være her inne. Det er så trangt.
Har jeg mistet forstanden?
Jeg er redd for det. Du er fullstendig gal.
Men jeg skal fortelle en hemmelighet.
Alle de beste er det.
Her.
Det var bedre. Nå ligner du deg selv igjen.
Hattemaker! Hvor er hattene mine? Jeg er ingen tålmodig person!
Hun har vorpalsverdet gjemt i slottet. Kaninen kan hjelpe deg.
Finn det, Alice. Ta det til den Hvite Dronningen.
Vi går til henne sammen.
Hvorfor er du alltid for liten eller for stor?
Tweedlerne! Hvor er kaninen?
- Hvorfor er du så stor? - Nei, sånn som dette er normalt.
Hun var mindre når vi traff henne.
Hun drakk jo pishsalver for å komme igjennom døra.
- Hvor er kaninen? - Der borte.
Hva gjør du her?
- Redder Hattemakeren. - Det gjør jeg!
Vorpalsverdet ligger gjemt i slottet. Hjelp meg å finne det.
- Jeg tar ikke ordre av klumsete... - Schas!
- Hva er det, McTwisp? - Jeg vet hvor sverdet er.
Sverdet ligger gjemt der inne.
Vær forsiktig, Alice!
Jeg kjenner igjen den lukten.
Jeg går ikke inn der!
Se hva det udyret gjorde med armen min.
Hvorfor har du ikke sagt noe før?
Det var ikke så ille før.
Hattemaker!
Hvor er du?
Hattemaker!
Mallymkun. Har du fortsatt Bandersnatchs øye?
- Her. - Jeg trenger det.
Prøv å ta det!
Gi det tilbake!
Jeg liker deg, Hum.
- Jeg liker storhet. - La meg være i fred!
Jeg har øyet ditt.
Nei!
- De ser praktfull ut i den hatten. - Ja. Neste!
- Deres Majestet ser bedre ut enn noensinne. - En annen!
Jeg vil ikke skremme deg.
Men det lukter som om du har mistet noe.
Ikke bry deg om han. Han er gal. - Fortsett nå!
Stayne!
Da er vi ikke skyldig hverandre mer?
Hum tvang seg på meg. Jeg sa til henne at hjertet mitt tilhører Dem.
Hun er besatt av meg.
Av med hodet hennes!
Forsiktig, Mallymkun.
- Her skal dere se på merhet. - Nei! Sverdet får bare brukes til...
Arrester piken for ulovlig forførelse!
Hattemaker!
- Ta det til den Hvite Dronningen. - Jeg går ikke uten deg.
Løp, Alice...
Alice?
Flykt!
Ta henne!
Alice!
Selvfølgelig. Hvorfor så jeg ikke det? Men det er jo så lenge siden.
Og du var bare en liten rakkerunge da. Gi meg sverdet.
- Stå stille. - Dronningen kommer til å bli fornøyd.
Hun kommer til å nyte det når hodet ditt hugges av.
Alice!
Bayard! Til Marmoreal!
Deres Majestet! Alice har rømt...
...på Bandersnatch...
...med vorpalsverdet.
Hvordan kunne du la det skje?!
Kanskje jeg undervurderte henne.
Men vi har hennes medsammensvorne.
Hattemakeren og Sjusovermusa.
Av med hodene deres!
- Velkommen til Marmoreal. - Dette tilhører Dem.
Vorpalsverdet er hjemme igjen.
Rustningen er nå komplett.
Nå trenger vi bare en mester.
- Du er litt høyere enn jeg trodde. - Det er på grunn av for mye Upelkuchen.
Følg meg.
Er påskeharen her?
Det mangler litt salt.
Jeg tror sikkert vi trenger...
...en klype slangefett.
Urin fra hestefluen.
Og smørte fingre.
Søsteren min foretrakk å studere...
...vitenskapen om levende ting.
- Si meg, hva synes du om henne? - Hun er fullstendig frastøtende.
Og... hodet hennes?
Opphovnet.
Jeg tror hun har noe som vokser og som trykker mot hjernen hennes.
Tre mynter fra en død manns lomme og to teskjeer ønsketenkning.
De vil ikke tro hva som skjer der.
Jo, det vil jeg.
Men når mesteren dreper Dromeparden reiser folket seg mot henne.
Det burde gjøre susen.
Blås.
- Kjennes det bedre? - Mye bedre, takk.
Det er noen som vil snakke med deg.
- Absalom? - Hvem er du?
Jeg trodde vi hadde bestemt det. Jeg er Alice, men ikke den rette.
- Hvordan vet du det? - Du sa det selv.
Jeg sa du neppe var Alice.
Men du er mye mer Alice nå. Du er faktisk nesten Alice.
Jeg kan ikke drepe Dromeparden selv om livet mitt sto på spill.
Det kommer det til å gjøre.
Så jeg foreslår at du har vorpalsverdet i hånden når Frabjousdagen nærmer seg.
Du ser så virkelig ut.
Iblant glemmer jeg at alt dette er en drøm.
Kan du slutte med det der?
Jeg har alltid beundret den hatten.
Hei, Cheshirekatten.
Ettersom du ikke trenger den lengre...
...ville du kunne hylle den til meg?
Hvordan våger du?
Jeg vil se så bra ut jeg bare kan ved min egen henrettelse.
Alt dette er en kjedelig historie.
Jeg så frem til å se deg Futterwacke.
- Jeg var ganske god til det, ikke sant? - Jeg elsker virkelig den hatten.
Jeg ville bære den på de fineste tilstelninger.
Jeg elsker henrettelser på morgenkvisten. Gjør ikke dere?
Jeg vil ha den på.
Som du vil. Bare jeg kan komme til i nakken.
Jeg er her, bak deg.
- Av med hodet hans! - Jeg kan ikke se!
God morgen til dere alle.
Cheshirekatten! Din hund!
Madame? De blir lurt av alle disse dobbelttungete idiotene De omgir dem med.
- Hva er det der? - Jeg er ikke den eneste. Se der!
- En falsk nese! Du burde skamme deg! - Jeg? Den tjukke magen din da?!
Løgnere!
Bedragere!
Av med hodene deres!
Alle fornærmede og alle slaver ved Dronningens hoff! Reis dere og slåss!
Reis dere mot den hersens Røde Dronningen.
Ned med den hersens Røde Dronningen!
Slipp Starefuglen løs!
Du hadde rett, Stayne. Det er bedre å være fryktet enn elsket.
Kom nå, Tweedlerne!
- Hattemaker! - Kom Mally. Fort!
Forbered Dromeparden til kamp. Jeg skal besøke lillesøsteren min.
Jeg hadde håpet å ha en mester nå.
Hvorfor dreper ikke dere Dromeparden? Dere må ha kraften.
Det er imot mitt løfte å skade noen levende vesener.
Vi får gjester.
Ta en titt, Bayard.
Bielle!
- Skjønt å se deg! Jeg trodde de... - Det trodde jeg også, men her er jeg.
Jeg er glad for å se deg igjen.
Jeg hadde angret om jeg ikke hadde fått se deg. Spesielt nå når du er i normal størrelse.
Det er den rette størrelsen. En fin og perfekt størrelse...
En bra størrelse...
Hvor er hatten din?
- Cheshirekatten! - Hvordan går det med armen?
- Den er helt helbredet. - Adjø, skjønne hatt.
Har du noen idéer om hvorfor en ravn er som et skrivebord?
La meg tenke på det.
Vet du hvilken dag det er i morgen?
Frabjousdagen. Hvordan skulle jeg kunne glemme det?
Jeg ønsker jeg kunne våkne opp.
Tror du fortsatt at du drømmer?
Selvfølgelig. Alt dette kommer fra meg selv.
Som ville bety at jeg ikke er virkelig?
Jeg er redd for det. Du er bare et fantasifoster.
Typisk meg å finne på en halvgæren mann.
Ja, men da må du være halvgæren for å kunne finne på meg.
Jeg må vel være det da.
Jeg kommer til å savne deg når jeg våkner opp.
Hvem trer frem for å bli den Hvite Dronningens mester?
Det ville være meg.
Du har dårlige forsvinnelsesevner. Jeg burde bli mesteren.
- Jeg gjør det! - Nei, jeg.
Nei, jeg!
Ingen annen morder duger. Uten Alice dør den ikke.
Alice...
Du kan ikke gjøre det for noen andre. Valget må være ditt eget.
Når du går for å møte vesenet...
...går du alene.
Ingenting har noensinne blitt oppnådd med tårer.
Absalom? Hvorfor henger du oppned?
Jeg har kommet til slutten i dette livet.
- Skal du dø? - Forvandles.
Ikke gå. Jeg trenger din hjelp. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg kan ikke hjelpe deg om du ikke vet hvem du er, dumme pike.
Jeg er ikke dum! Jeg heter Alice og bor i London.
Min mor heter Helen, min søster Margaret og min far het Charles Kingsleigh.
Hans visjon strekte seg rundt halve verden. Ingenting stoppet ham.
Jeg er hans datter. Alice Kingsleigh.
Alice, endelig!
Du var like dum sist du var her. Du kalte det Eventyrland husker jeg.
Eventyrland...
- Hva kaller du deg selv? - Alice.
Den rette Alice? Jeg tar deg til haren og Hattemakeren.
Hun er den rette. Jeg er sikker.
Se på bordet. Ta litt te.
- Dumme pike. - Hva er dette?
Jeg er Tweedledum og han Tweedledee.
Hun burde husket dette fra første gangen?
Det var ingen drøm. Det var et minne.
Denne plassen er virkelig. Akkurat som deg og Hattemakeren.
Akkurat som Dromeparden.
Husk, vorpalsverdet vet hva det vil. Du trenger bare å holde i det.
Far i vind, Alice.
Kanskje jeg får se deg i et annet liv.
Hei, Iracebeth.
Hei... Mirana.
På denne dag, Frabjousdagen-
-skal dronningene Rød og Hvit sende frem sine mestere-
-til en kamp på deres vegne.
Vi trenger ikke kjempe, Iracy.
Jeg vet hva du forsøker å gjøre.
Du tror du kan blinke med de vakre øynene dine og få meg til å smelte-
-akkurat som mamma og pappa gjorde.
Vær så snill?
Nei! Det er kronen min! Jeg er eldst!
Dromepard!
- Dette er umulig. - Bare om du tror det er det.
"Iblant tror jeg på opp til seks umulige ting før frokost.”
Det er en bra øvelse.
Men akkurat nå...
...burde du kanskje fokusere på Dromeparden.
Hvor er mesteren din, søster?
Her.
Hei... Hum.
Seks umulige ting. Tell dem, Alice.
Ett: Det fins en drikk som får deg til å krympe.
To: Og en kake som får deg til å vokse.
Min gamle fiende.
Atter igjen møtes vi på slagfeltet.
- Vi har aldri møttes før. - Ikke du, ubetydelige bærere!
Min urgamle fiende. Den av vorpal.
Nok med tullprat.
Tre: Dyr kan snakke.
Fire: Alice...
...katter kan gå opp i røyk.
Fem:...
...det finnes et sted som heter Eventyrland.
Seks: Jeg kan drepe Dromeparden.
Hattemakeren blander seg inn! Av med hodet hans!
Av med hodet ditt!
Drep henne!
Vi følger deg ikke mer, hersens storhodet.
Hvordan våger du? - Av med hodet hans!
Iracebeth av Crims.
Dine brudd mot Eventyrland er verdig en dødsstraff.
Men det strider mot løftene mine.
Derfor blir du forvist til Ødelandet.
Ingen får noensinne hjelpe deg eller ytre et eneste ord til deg.
Du kommer ikke til å ha en eneste venn i hele verden.
Jeg håper du ikke bærer nag til meg, Deres Majestet.
Du kommer ikke til å bli alene, Stayne.
Du får gjøre Iracebeth selskap fra nå til Eventyrlands tid er slutt.
Vi har ihvertfall hverandre.
Drep meg, Deres Majestet! Vær så snill!
Jeg skylder deg ikke noen vennlighet.
- Hugg av meg hodet! - Du forsøkte å drepe meg.
Han forsøkte å drepe meg!
Frabjousdagen!
- Hva gjør han? - Futterwacker.
Blodet fra Dromeparden.
Vi er deg for alltid takknemlige. Og for ditt besvær...
- Kommer det til å føre meg hjem? - Hvis det er det du velger.
Du kan bli her.
God idé. En gal, dårlig og vidunderlig idé.
Men jeg kan ikke.
Det er spørsmål jeg må svare på.
Og ting jeg må gjøre.
Jeg er tilbake før du vet ordet av det.
- Du kommer ikke til å huske meg. - Så klart! Hvordan kan jeg glemme deg?
Hattemaker, hvorfor er en ravn som et skrivebord?
Jeg vet ikke.
Far i vind, Alice.
Hun forlot meg uten et svar.
Et tilfelle av kalde føtter, uten tvil.
- Alice! - Herregud! Går det bra?
- Hva skjedde med deg? - Jeg falt ned i et hull og slo hodet.
Unnskyld, Hamish. Jeg kan ikke gifte meg med deg. Du er ikke rett mann for meg.
Og fordøyelsen din er ditt problem.
Jeg elsker deg, Margaret, men det er mitt liv. Jeg bestemmer selv.
Du er lykkelig som har min søster til kone, Lowell.
Vær snill mot henne. Jeg kommer til å overvåke deg nøye.
Det fins ingen prins, tante Imogene. Du må snakke med noen om det.
Jeg elsker kaniner. Spesielt hvite.
Ikke vær urolig, mamma. Jeg finner noe verdifullt å gjøre med livet mitt.
Dere to minner meg om noen morsomme gutter jeg møtte i en drøm.
- Du glemte meg. - Nei, vi to har forretninger å diskutere.
Skal vi prate i biblioteket?
Jo, en ting til...
Min far planla å utvide handelsruten sin til Sumatra og Borneo.
Jeg tror ikke han tenkte langt nok. Hvorfor ikke hele veien bort til Kina?
Det er omfattende med en rik kultur. Vi har et fotfeste i Hong Kong.
Å bli de første til å handle med Kina. Kan du tenke deg det?
Hvis noen andre hadde foreslått det hadde jeg sagt at de hadde mistet forstanden.
Men jeg har sett det blikket før.
Hvis du nå ikke skal bli min svigerdatter-
-kanskje du kan tenke deg å bli en lærling i bedriften?
Hei, Absalom.