PODNAPISI.NET
PRINSTON UNIVERZITET - SEPTEMBAR 1947
Matematičari su dobili rat.
Matematičari su razbili japanske šifre
i napravili atomsku bombu.
Matematičari... kao vi.
Početni cilj Sovjeta je bio globalni komunizam.
Medicina i ekonomija.
U tehnologiji i u svemiru.
Postavljene su linije razdvajanja.
Da bi nastavili, potrebni su nam rezultati.
Oni koji se mogu objaviti, primeniti.
Ko bi sada među vama mogao biti sledeći Mors...
Ajnštajn.
Ko bi od vas mogao biti Van Gog demokratije, slobode...
Danas mi predajemo budućnost Amerikanaca u vaše vešte ruke.
Dobrodošli na Prinston, gospodo.
Nije li dosta to što je Hansen osvojio stipendiju Koneski?
Ne, sve je uzeo za sebe.
Ovo je prvi put da nagrada Karniment nije podeljena.
Bacio je oko na laboratoriju Viler.
Iz vojske misle da bi uspeo na MIT-u.
Ove godine primaju samo jednog.
Hansen je prvi birao.
Bespotrebno se troši na to. Trebalo je da se kandiduje za predsednika...
To bi moglo da bude matematika.
Kladim se da tvoja kravata jeste.
Hvala.
Nelson, simbol-kriptografija.
Nel je razbio japansku šifru. Time je dosta pomogao svetu.
To je ono što priča devojkama.
Zovem se Bender, atomski fizičar.
A vi ste...
Zakasnio sam?
Da, g-dine Sou.
Zdravo, Sou. Ričard Sou.
Ahh... teret koji nosi genije.
Evo ga.
Toliko molbi za tako malo vreme, g-dine Sou
Bender...
Čestitam, g-dine Hansen.
Hvala.
Uzeću drugog.
Oprostite.
Pretpostavljam da ste vi konobar.
Ponašaj se lepo, Hansen.
Nenamerna greška.
Pa, Martin Hansen.
Zovete se Martin, zar ne?
Oh, ime je, Džon.
Izgleda da se baš navikavate na greške u proračunu.
Pročitao sam vaše preporuke.
Obe.
Jedna je posao za naciste.
A jedna je nevažnim povodom.
I potpuno sam uveren da nema nijedne inovacije sa seminara.
One mi ne trebaju.
Uživajte u punču.
Gospodo, upoznajte Džona Neša.
Misterioznog genija iz Zapadne Virdžinije.
Drugi nagrađeni stipendijom Koneski.
Dobro...
Naravno.
Oh, Hriste.
Stiže cimer iz Portugala.
Da li znate da mamurluk potiče...
od nedostatka vode u telu...
da izvrši normalne procese.
Što vam se dešava kada umirete od žeđi.
Znači, umiranje od žeđi bi bilo kao
mamurluk od kojeg bi umrli.
Džon Neš?
Čarls Hermen. Drago mi je.
Pa, sada je i zvanično. Skoro da sam ponovo ljudsko biće.
Pozorniče, video sam vozača koji me je udario.
Zvao se Džoni Voker.
Pa, stigao sam sinoć.
na vreme za koktel Odseka za anglistiku.
Petao je moj, ali rep pripada partikularnom.
sa strašću prema... T.H. Lorensu.
Nije vas lako zbuniti, zar ne?
Ovde sam da bih radio.
Je li moj cimer arheolog?
Čuj... pravimo kompromise.
Hajde da to udavimo?
Pa koja je tvoja priča?
Ti si siromašni klinac koji nikad nije bio van Orlanda?
U stvari, moji roditelji su me dobro obezbedili.
Imam nešto ostavljeno sa strane.
Možda vam je lakše da se snalazite sa brojkama nego sa ljudima.
Moja prva nastavnica mi je rekla da sam rođen sa dva pomoćna mozga,
ali sa samo pola ljubavi za druge.
Auu... baš zvuči ljupko.
Istina je da mi se ostali ljudi baš i ne dopadaju.
A i ja se njima mnogo ne dopadam.
Ali zašto?
Imamo očigledan šarm i privlačnost.
Ozbiljno, Džon. Matematika...
Matematika te neće odvesti do više istine.
A znaš li zašto?
Jer je dosadna. Zar ne misliš tako?
Neka ovo objave školarci.
Ne mogu da trošim vreme na ove časove i knjige.
Zapamti strašne sume one manje besmrtne.
Moraš da vidiš kroz upravljanje.
Da nađem zaista originalnu ideju.
I da nađem jedini način da se istaknem.
To je jedini moj način...
Kroz matematiku.
Da...
Ne... mrzim ovu stvar.
Kukavice! Svi vi!
Niko od vas mi nije ni blizu.
Hajde, Bender, ko god pobedio, Sou će mu prati veš celog semestra.
Još neko?
Ni najmanje.
Pogledaj ga
Neš, ideš u svoju šetnju natraške?
Nadam se da ću ih izdvojiti da bi definisao njihove pokrete.
Baš je dobro.
Neš, mislim da ispadate.
Niste držali čas niti...
Časovi vam zaglupljuju um.
Uništavaju potencijal za kreativnost.
Oh, to nisam znao.
Neš će nas sve zaprepastiti svojim genijem.
Drugim rečima, nema hrabrosti da se takmiči.
Bojiš li se?
Preplašen, prepravljen, prestravljen.
Od tebe sam zaglupljen.
Bez štirka. Ispeglajte i sklopite.
Smem li nešto da te pitam, Džone?
Samo izvoli, Martine.
Nisam mislio da će te Alanov dokaz dobiti.
Kako je moglo da funkcioniše, bez inovacije.
Ja sam tanji. Jesi li ti tanji?
Tanji.
A imam i dve fioke šorčeva na sigurnom od tebe.
Nestala dostignuća, Nulo.
Ja sam strpljiva osoba, Martine.
Kada stiže sledeće pitanje?
Šta ako nikada ne dođeš do originalne ideje, a?
Da sam na tvom mestu, izabrao bih Viler.
A nisi.
Šta ako izgubiš?
Nije trebalo da pobediš.
Imao sam prvi potez.
Odigrao sam savršeno.
Oholi su poraženi.
Igra se nastavlja.
Gospodo, čuveni Džon Neš.
Ovde ste dva dana.
Znate da Hansen objavljuje za druge novine?
Došao sam zbog mog doktora.
Pa, sa lepše strane, otkrili ste umetnost prozora.
Ovo je grupna stvar za sve.
Ovo su golubovi od gipsa kako se bore oko hleba.
A ovo je čovek koga jure jer je oteo tašnu.
Džon, vidi obeležja.
To je čudno.
A uporedo sa dabrovima, neki od nas su uvek gubitnici.
Moja nećaka je na koledžu. Ovoliko je visoka.
Ako nemate neke slobodne pretpostavke,
ili da objavite neke svoje prioritete,
ili nečije gubitke.
Zamislite kako konfliktni slučajevi...
Kada ste poslednji put jeli?
Znate, hranu?
Nemate poštovanja za Kariment.
Da li to znate?
Da... ali za picu...
Dok za picu, imam ogromno poštovanje.
I naravno, pivo.
Ja cenim pivo.
Ja cenim pivo!
Neš, ko pobeđuje?
Vi? Ili vi?
Neš, drži se. Drži se.
Hej, Neš. Nel pokušava da ti privuče pažnju.
Oh, ne...
Idi s bogom.
Vrati se, čoveče.
Sreća prati hrabre.
Bacaj bombe.
Džon, matematički, ti si najuspešniji čovek ikada.
Ovo će biti klasika.
Možda hoćeš da me častiš pićem.
Ne znam šta tačno treba da kažem da bih te pustio
da kreneš sa mnom.
Možemo li da pretpostavimo da sam bio malo...
Malo sam osetljiv na razgovor o razmeni slika, važi?
Možemo li onda da pređemo odmah na seks?
To bi bilo lepo.
Laku noć, kretenu.
Ja... pretpostavljam da ti se dopao onaj deo o razmeni slika.
Bilo je prilično šarmantno.
Kreni sa mnom, Džone.
Imam minut da razgovaram sa tobom.
Fakultet je potpuno izašao u susret tvojim istraživanjima.
Mi odlučujemo koja je stvar najbitnija.
G-dine, to bih i ja prvi odabrao, ne mislim da drugi izbor...
Džon... tvoji prijatelji su išli na časove, sada pišu u novinama.
Oh... ja još uvek tražim, g-dine.
Onu originalnu ideju, da.
Vrlo pametno, Džon. Ali to nije dovoljno.
Molim te da pokažeš nešto što obećava.
Ako biste mogli da zakažete još jedan sastanak, bili bi kao...
profesor Ajnštajn, završio bih ako...
Ne, Džone.
Voljan sam da im pokažem. Moja procena je...
Džon! Džon!
Vidiš li šta rade ovde?
To su naliv-pera. Rezervisana za članove odseka
za njihovo životno delo.
Šta sada vidiš, Džone?
Pa, pokušaj da vidiš dostignuća.
Postoji li razlika?
Džon, nisi se koncentrisao.
Oprostite. Ali posle ovoga,
vaš dosije pokazuje da ništa više niste osvojili.
Dobar dan.
Ne vidim ga...
Isuse, Džone.
Ne mogu da ne uspem.
Ovo je sve što imam.
Hajde. Izađimo napolje.
Džone... Džone, to je dosta.
Nemoj to da pokvariš.
Hajde. Razbij svoju glavu.
Uradi to. Idi razbij svoju glavu.
Prokletstvo, Čarlse. Koji je tvoj problem?
To nije moj problem. A nije ni tvoj problem.
To je njihov problem.
Tvoj odgovor... nije da se okreneš zidu.
On je tamo negde.
Ono što si radio.
To je naporno.
Taj hladni čovek je u pravu...
Postoji nešto što...
ne možemo da izmerimo.
Ne brini. To je moje.
Stiže, gospodo.
Neš, možeš li da spustiš te novine na 5 sekundi?
Vama gospodo neću platiti pivo.
Nismo ovde zbog piva, prijatelju moj.
Sada se osećam malo usporen.
Da li bi želela veliko venčanje?
Zar se ničega ne sećaš?
Pozivamo se na lekcije Adama Smita.
Oca savremene ekonomije.
Pri takmičenju. Pojedinci i vizije služe zajedničkom dobru.
Tačno.
Svako za sebe, gospodo.
Oni koji se ističu ićiće sa svojim prijateljima.
Neću se isticati.
Možete dovesti plavušu do vode, ali je ne možete naterati da pije.
Neka se niko ne pomera.
Gleda ovamo.
Gleda u Neša.
Oh, bože.
Nisam znao da je Abraham budan dok nije otvorio usta.
Adamu Smitu treba golub.
O čemu to pričaš?
Za sve vas koji idete na plavuše.
Međusobno se blokiraju. Niko od nas ne bi mogao da dopre do nje.
Zato idemo na njene prijateljice.
Ali one će nas odbiti,
jer niko ne voli da bude zamena za nešto bolje.
Niko ne ide ka plavuši.
Ne smetamo jedni drugima.
I nećemo uvrediti druge devojke.
I tako ćemo dobiti.
To je jedini način da nešto opalimo.
Adam Smit je rekao da najbolji rezultati dolaze...
kada se svi u grupi trude najviše što mogu.
Je l' tako? Je li tako rekao?
Nezavršeno... Zato što bi najbolji rezultati došli...
kada bi se svako u grupi najviše trudio za sebe samog...
i za grupu.
Neš, ovo je način na koji ti dobijaš plavušu samo za sebe.
Možeš da ideš dođavola.
Adam Smit greši.
Krećemo...
Oprezno...
Hvala.
Znate da ovo lupa šamar
u lice ekonomiji staroj 150 godina?
Da. Razumem, g-dine.
To je prilično drsko, zar ne?
Da, g-dine.
Pa, g-dine Neš, sa otkrićem ovakvih razmera,
siguran sam da možete dobiti položaj koji poželite.
Laboratorija Viler će od vas tražiti da predložite dva člana tima.
I dalje imate odličan izbor.
Sou i Bender, g-dine.
Sou i Bender...
Izvanredni matematičari.
Sou i Bender, možda oni imaju neke svoje planove.
Uspeli ste.
Čudan trenutak, gospodo.
Upravljenje dinamikom...
Čestitam, Džon...
Generale, atletika nas ovde neće pustiti.
Dr Neš, vaš kaput.
Hvala, g-dine.
Doktore. Generale, ovo je vođa tima Viler, Dr Džon Neš.
Drago mi je što ste mogli da dođete, doktore.
Zdravo.
Ovuda.
Presreli smo radio poruku iz Moskve.
Kompjuter ne može da otkrije pravilo, ali sam siguran da je neka šifra.
Nešto već sada imate, Dr Neš?
Stalno.
Razvili smo nekoliko šifri,
ako želte da vidite prve podatke.
Doktore?
8494...
Treba mi mapa.
46.13.0.8.57.46.90.
Počinje u uglu.
48.30.1.91.26.35.
Preiri Portadž, Minesota.
Ovo su širina i dužina.
Postoji bar još 10 drugih.
Prelaze preko granica i ulaze u SAD.
Izvanredno.
Gospodo, moramo da poradimo na ovome.
Ko je to, Veliki Brat?
Pružate svojoj domovini veliku draž, sinko.
Kapetane.
Da, g-dine.
Ispratite Dr Neša.
Šta je sa pokretom Rusa, generale?
Kapetan Rodžer će vas vratiti u dozvoljenu oblast, doktore.
Hvala.
Dr Neš, za mnom molim.
Trenutak u Pentagonu, a?
Obično uzimaju reč "poverljivo" iz rečnika.
Klima-uređaj ponovo ne radi.
Kako da spasim svet dok se topim?
Znaš, dva puta za Pentagon za 4 godine.
I postaje još bolje, Džon.
Potpiši ovde pošto to ima veze sa zadatkom.
Znaš, Rusi imaju atomsku bombu.
A NASA otplaćuje Južnu Ameriku.
Kinezi imaju neverovatnu vojsku od 2.8 miliona.
Ispitujem izdržljivost brane.
Hej, čuj. Ponovo ćeš dospeti na prve stranice novina.
Molim te, ne koristi reč "ti", umesto "mi".
To je trebalo da budem samo ja.
Znači, ne samo da su su me opljačkali na tom polju,
sada me stavljaju na prve strane novina
sa tim šeširima, učenjacima Tribi.
Kakava je razlika između genija i većine genija?
Prilična.
On je tvoj sin.
Imaš 10 minuta.
Uvek imam 10 minuta.
Pre novog časa.
Mogu li da ne dobijem "ne" zato što sam doktor ili tako nešto?
Ti jesi doktor, Džon. I ne.
Nema veze. Vi ste glavni,
a dajemo divne kapacitete.
MIT ima sjajne odgovore za vas sutra.
Provedite lep dan u školi.
Dobićete svoje mlade umove sutra.
Možemo li da otvorimo jedan, profesore?
Stvarno je vruće, g-dine.
Vaša udobnost mi je na drugom mestu.
Lično mislim da bi čas bio
traćenje vašeg, i što je beskonačno mnogo gore, mog vremena.
Pa ipak, tu smo, pa...
Možete biti prisutni ili ne,
možete završiti svoje zadatke,
moramo da idemo.
G-đice!
Izvinite me!
Zdravo!
Imamo mali problem.
Jako je vruće sa zatvorenim prozorima,
a jako bučno kada su otvoreni.
Pa sam se pitao da li biste ikako mogli
možda da radite na nekom drugom mestu 45 minuta.
Nema problema.
Veliko vam hvala.
Kao što ćete vidite da oni usložnjavaju proračune,
i broj rešenja problema.
Kao što rekoh, za ovaj problem
će nekima od vas trebati meseci da ga reše.
A drugima od vas,
čitav vaš život.
Profesoer Neš.
Vilijam Pečer.
Veliki Brat... u službi nacije.
Šta mogu da učinim za Ministarstvo odbrane?
Dajte mi povišicu?
Da prošetamo.
Impresivan rad u Pentagonu.
Da, bio je.
Viđao sam kako geniji vide odgovore pre pitanja.
Ovaj projekat je bio pod mojim nadzorom.
Koji projekat?
Taj projekat.
Nije tako jednostavno, znate.
Jeste li bili u ratu?
Spaljujemo ih. 150,000 u jednom dahu.
Velika dela dolaze po velikoj ceni, g-dine Pečer.
Osude se pojavljuju kao i bogatstva za one sa strane.
Imaću to na umu.
Pa, Džon. Nemate porodicu, nemate bliskih prijatelja.
Zašto je tako?
Volim da mislim da sam vuk samotnjak.
Ali je uglavno zato što me ljudi ne vole.
Pa, postoji određeni razlog zašto
bi nedostatak veze sa ljudima
mogao da se smatra prednošću.
Ovo je obezbeđeno.
Oni me poznaju.
Jeste li ikada bili ovde?
Rečeno mi je da je to skladište napušteno.
To nije potpuno tačno.
Ako vam budem rekao to što ću vam reći,
povećaću vam status na strogo poverljivo.
Odavanje tajnih informacija bi vas odvelo u zatvor.
Shvatate?
Deo operacije.
To je dobra ideja.
Fabrika je u Berlinu.
Zaposeli smo je krajem rata.
Nacistički inženjeri su trebali da naprave prenosivu atomsku bombu.
Sovjeti su stigli do objekta pre nas.
Izgubili smo prokletinju.
Deluju po naređenjima iz Pentagona.
Ona su u vezi ovoga, zar ne?
Sovjeti se ujedinjuju kako ljudi veruju.
Nova Sloboda kontroliše bombu
i namerava da je aktivira na tlu SAD.
Njihov plan je da izazovu maksimalne žrtve.
To je čak i teško zamisliti.
nova Sloboda ima čak agente i ovde u SAD.
MEkKalti nije idiot.
Na nesreću, to ne znači da je u pravu.
Nova Sloboda komunicira sa svojim agentima
šaljući šifre kroz novine i časopise.
Zato vi nastupate.
Vidite, Džon...
šta vas ističe?
Vi ste jednostavno najbolji razbijač šifri koga sam video.
Šta tačno hoćete da radim?
Unesite ove članke u vaše pamćenje.
Pregledajte svako izdanje, nađite skrivene šifre
i dešifrujte ih.
Biće vam malo neugodno.
To malo boli, zar ne?
Samo stavite implant od radijuma.
Ne brinite, Bezbedno je.
Izotop se predvidljivo raspada.
Kao rezultat, ovi brojevi se vremenom menjaju.
One su vaša polazna šifra.
I šta sam ja sada?
Mali špijun?
Mora da je jako važno.
U redu je, Majk.
Na čemu radiš?
Poverljivo.
Svi su čekali pola sata.
Zbog?
Predavanja.
Danas si propustio predavanje.
Pa, pomislio sam...
da nikom neću nedostajati.
Problem koji ste ostavili na tabli...
rešila sam ga.
Oh ne, niste.
Niste čak ni pogledali.
Nikada nisam rekao da su ostale funkcije racionalne.
Rešenje je elegantno.
Nastavite sa ovom partikularnom jednačinom.
Sve su tačne.
Još uvek ste ovde.
Još uvek sam ovde.
Pitam se, profesore Neš...
smem li da vas pozovem na večeru.
I vi jedete, zar ne?
Ponekad... da.
Za mene postoji niz kamenja i ptica
koja kruže oko glave.
Znate kako je.
Očekivao sam... da ćete znati.
Ostavite svoju adresu u mojoj kancelariji.
Doći ću po vas u petak
u 8 i ići ćemo da jedemo.
Još nešto... Imate li vi ime?
Ili da nastavim da vas zovem "gospođice"?
Guverneru, predstavljam vam...
g-đicu Ališu Lern.
Profesore, molim vas.
Vi i guverner.
Oprostite, molim.
Želim kopiju ovog jer je ovo veliki datum.
Vama treba portikla.
A to je dan u kome smo se svi našli.
U stvari, sve zajedno.
Utoliko bolje.
Iznenađujem ga.
Samo nastavite da ga iznenađujete.
Profesore.
Oh, bože, on mora da je slikar.
Ko još ima toliko boja?
Znači, vi ste slikar.
Nisam baš to rekao.
Ali... da, jesam.
Izvolite.
Ja... vaš par.
Moram da gledam u pravcu društvene komponente.
Je li to plan?
Šampanjac bi baš prijao.
Doneću šampanjac.
Oh... hvala.
Hvala vam na tome.
Ne, zadržite ga.
Verujem da donošenje odluka određuje sreću.
A vi?
Ne.
Ne verujem u sreću.
Ali verujem u znake kao što su male stvari.
Jednom sam probao da ih sve prebrojim.
Uspeo da stignem do 4,348.
Neverovatno ste čudni.
Kladim se da ste jako popularni kod devojaka.
Doktor ih ima par.
Izaberite neki oblik.
Šta?
Izaberite neki oblik.
Životinju, bilo šta.
Ok.
Kišobran.
Uradite to ponovo.
Dobro, okrenite se.
Napravite... hobotnicu
Baš i ne govorite mnogo?
Ne smem da pričam o svom poslu, Ališa.
Ne mislim na posao.
Otkrio sam da deo kojim se um izdvaja
da bi postao društven, zahteva izuzetan napor.
Imam tendenciju da ispitujem misli.
Upućen sam u određenom smeru.
Nisam dobio prijatan rezultat.
Probajte me.
Dobro.
Mislim da ste privlačni.
Vaša agresivnost mi govori da se i vi tako osećate.
Ali ipak književnost zahteva.
Da upražnjavamo platonske aktivnosti
pre nego... vodimo ljubav.
Nastavljam sa tim aktivnostima.
Ali u stvari,
sve što želim je da sa vama što pre imam seksualni odnos.
Sada me možete ošamariti.
Kakav je rezultat?
Šta to radite?
Pokušavam da izolujem ponavljanje šablona
sa glavnim člancima sve vreme.
A vi?
Baš ste duhoviti, g-dine Neš.
Da li vas ja poznajem?
Moj ujak kaže da ste jako pametni.
Ali ne baš prijatni.
Znači, trebalo bi da mu platim ako budete zli prema meni.
A ko je vaš ujak?
Portugalski cimer... se vraća.
Moja sestra je poginula u nesreći.
Ne previše daleko, Marsi.
Taj kauboj kući je bio previše pijan.
Te noći je bio previše pijan da vozi, pa...
Previše je mala.
Pa, tako je mlada. Jedva da je zrela.
Ja sam na Harvardu. Radim sjajne poslove.
Gde leži struka.
Stvarno mislim da treba da kupite sebi novu knjigu.
Pa, čitao sam dosta o vama.
Kao ste, Džon?
Kada sam prvi put radio, ovde je bila Tribia, ali...
naišao je novi zadatak i...
ne mogu da pričam o detaljima.
Strogo Poverljivo? Totalni mrak? Potpuni mrak?
Nešto tako. I...
Pa, upoznao sam devojku.
Ne... pravu devojku?
i misli da sam privlačan na brojnim nivoima.
Blagosloven da si... divno.
Pa, nije da ima ukusa.
Da je oženim?
Mislim... sve ide kako treba.
Imam posao i dosta novca.
I sve se slaže.
Kako možeš biti siguran?
Ništa nije sigurno, Džon.
To je jedino što sigurno znam.
Ališa, molim te ne ljuti se.
Ja... samo moram da obavim toliko posla...
...ponovo.
Oprosti mi.
Nemam dovoljno vremena za sve.
Srećan rođendan.
Prikazuje svako lice u staklu,
daje predivne odsjaje.
Ako pogledaš unutra, videćeš...
Sve moguće boje.
Sve moguće boje...
Kada si onda rekla da bog mora da je slikar,
zbog svih onih boja u guvernerovoj kući.
To si rekla.
Nisam mislila da si slušao.
Slušao sam.
Bilo je divno.
Ališa, da li trebalo da imamo dugu vezu?
Treba mi nekakav dokaz. Neki opipljivi podaci.
Žao mi je što to kažem.
Ali mi definišemo devojku u racionalnoj romansi...
Dokaz...
Opipljivi podaci...
Ok...
Pa, koliko je veliki svemir?
Beskonačan.
Kako znaš?
Znam, zato što svi podaci pokazuju istu stvar.
Ali još nije dokazano.
Ne.
Ti to nisi video. - Ne.
Kako to znaš za sigurno?
Ne znam. Jednostavno verujem u to.
Isto je i u ljubavi, ja mislim.
Sada... ono što ne znaš.
Želim da te oženim.
Hajde.
Bravo.
Čestitam.
Zdravo, kako ste?
Zbogom.
Ulazite. Brzo.
Prate nas.
Ko... ko nas prati?
To može da me otkrije.
Dole.
Ostani dole.
Uzmi ovo.
Neću nikoga ubiti.
Uzmi prokleti pištolj.
Ne.
Budalo.
Ostani tu gde si. Ne mrdaj.
Džon?
Zdravo.
Kako si?
Sou...
Da, razgovarao sam sa Souom.
Rekao je da si otišao iz kancelarije odavno.
Zašto me nisi pozvao?
Jesi li dobro?
Dušo?
Džon, molim te. Razgovaraj sa mnom.
Reci mi šta se dogodilo.
Džone, otvori vrata.
Hajde. Otvori vrata.
Pusti me unutra.
Razgovaraj sa mnom.
Džone? Otvori vrata.
Džone.
Vilijam...
Ovo uopšte nisam tražio.
Svaki put kada auto prođe, kada se zalupe vrata...
Shvatam.
Više nego što možeš da zamisliš.
Treba da se smiriš, Džone.
Slušaj me sada.
Približavamo se bombi.
Većim delom zahvaljujući tebi.
Zar ne misliš da je tvoj strah mala cena koja se mora platiti?
Vilijame, moja situacija se promenila.
Ališa je trudna.
Rekao sam ti da su vezivanja opasna.
Izabrao si da je oženiš.
Nisam to sprečavao.
Najbolji način da se osigura svačija sigurnost
je da ti nastaviš posao.
Ali jednostavno ću odustati.
Nećeš.
Zašto neću?
Zato što ja čuvam tajnu od Rusa da ti radiš za nas.
Prekini da radiš za mene i ja ću prestati da radim za tebe.
Pečer!
Džone, jesi li dobro?
Isključite! Isključite svetlo!
Zašto bi to uradio?
Zašto ne uključiš svetlo?
Šta ti je?
Moraš da odeš kod svoje sestre.
Ostavio sam kola pozadi.
Kloni se gužve.
Džone! Džone, ne idem ja nigde.
Kad stigneš kod svoje sestre,
čekaj da te pozovem.
Ne, ne idem. - Samo pokupi svoje stvari.
Ja ne idem...
Prekini! Prekini to...
Molim te, Ališa.
Objasniću ti sve kada budem mogao.
Ujka Džone! Ujka Džone!
Auu... nekome je trebao zagrljaj.
Video sam te na krovu.
Onda sam razgovarao sa sobom,
"Kako smem da propustim i jedno predavanje Džona Neša?"
Šta nije u redu?
Uvukao sam se u nešto.
Mislim da će mi trebati pomoć.
Sada mi reci. Šta je to?
Profesore Neš, dobrodošli.
Kasnije.
Pa... vidite da nula...
ne funkcioniše.
Singulariteti u prostoru i vremenu...
singulariteti u prostoru i vremenu onda...
i konvencionalno zapisivanje brojki...
sve se slama... na licu realističkog istraživanja.
Ponekad naša očekivanja brojke iznevere.
nepodnošljive i nemoguće da obeleže ijednu...
racionalnu... vrednost...
Profeseore Neš!
Stanite!
Profeesore Neš!
Profesore Neš?
Hajde da izbegnemo scene, u redu?
Šta hoćete?
Zovem se Rozen. Dr Rozen.
Ja sam psihijatar.
Oprostite ako ne izgledam uverljivo.
Želim da pođete sa mnom, Džone.
Samo na razgovor.
Izgleda da nemam izbora.
Upomoć! Bilo ko!
Neka mi neko pomogne!
Sklanjajte se.
Znam ja ko ste.
Čarls, to su Rusi...
Javi nekome, Čarls. To su Rusi.
Bežite od mene...
Sada... dosta je bolje.
Ovde je sve u redu.
Džone? Džone?
Čuješ li me?
Polako sada.
Treba vremena da prođe dejstvo inekcija.
Oprosti zbog vezivanja.
Baš si jak.
Gde sam to ja?
Arkatik Duševna bolnica.
Mislim da mi se ne dopada.
Zbog učinjene greške.
Moj posao nema vojne primene.
A koji je to posao, Džone?
Ja ništa ne znam.
Nije dobro čuvati tajne, znaš.
Čarlse?
Ne želim da se mešam u ovo.
Oprosti...
Čarlse?
Otkriven je cimer iz Portugala.
Video si moje ime na spisku za predavanja?
Lažeš, kučkin sine!
Kome se obraćaš? Reci mi koga vidiš.
Video sam Čarlsa kako beži sa Rusima.
Vas ljude!
Nikoga, u stvari. Tamo nema nikoga.
Bio je tamo...
Prestanite! Ja ništa ne znam. Prestanite!
Ja ništa ne znam!
Zovem se Džon Neš! Drže me protiv moje volje!
Neka neko obavesti Ministarstvo odbrane!
Zovem se Džon Neš! Drže me protiv moje volje!
Šta je njemu?
Ljudi sa ovakvim poremećajem su često paranoični.
Ali njegovo delo... On se bavi zaverama, tako da...
Da... Da, znam.
A Džonovo ponašanje je bilo prihvaćeno... ohrabrivano.
Kao takav, nervi su mu možda popustili
mnogo više nego što je to normalno.
Kako to mislite? Koliko dugo?
Verovatno od srednje škole.
Bar su tada započele halucinacije.
O čemu to govorite?
Kakve su to halucinacije?
Jedna... koliko za sada znam.
Zamišljao je da ima cimera po imenu Čarls Hermen.
Čarls nije izmišljen.
On i Džon su najbolji prijatelji još od Prinstona.
Jeste li ikada upoznali Čarlsa?
Je li ikada došao na večeru?
Uvek je bio u gradu nekoliko puta, na predavanju.
Je li bio na vašem venčanju?
On...
Jeste li videli njegovi sliku ili razgovarali telefonom sa njim?
Ovo je glupost.
Nazvao sam Prinston.
Prema zapisima zgrade, Džon je živeo sam.
Šta je verovatnije, da je vaš muž...
matematičar bez vojne obuke.
On je vladin špijun, rastura Ruse...
Vi govorite kao da je lud.
Ili... je izgubio dodir sa stvarnošću.
Jedino kako mogu da mu pomognem je da mu pokažem razliku.
Šta je stvarno, a šta je u njegovom umu.
Hajde.
Na čemu je radio?
Njegov posao je poverljiv.
Pomenuo je nadzornika.
Po imenu Vilijam Pečer.
Možda taj Pečer može da nam objasni stvari.
Ali ne mogu da dođem do njega bez odobrenja.
Želite da dobavim detalje o poslu moga muža?
Džon misli da sam ja ruski špijun.
Zar to misliš?
Šta je doktor rekao?
Ne znam. Želim da vidim na čemu je Džon radio.
Ališa, ne smeš u njegovu kancelariju.
Znaš da je to poverljivo, Ališa. - Stani!
Oh, bože...
Zašto nisi rekao nešto?
Ališa... mislim... Džon je bio pomalo čudan.
Rekao je da radi na razbijanju šifara, to je bilo samo za njegove oči.
Strogo poverljivo, deo vojnog...
Je li bio?
Moguće je. Direktor stalno dolazi ovamo.
Neki od nas znaju za to. Moguće je.
Moguće, ali malo verovatno.
U poslednje vreme je bio uzrujan.
Onda, kada ste nazvali...
Znači... je li to sve što je radio svakog dana?
Seckao časopise?
Pa... ne sve...
Tako mi je žao.
Moramo da razgovaramo.
U redu.
Ališa, razmišljao sam o...
Shvataš nemogućnost da razgovaram o situaciji sa tobom.
Nemam drugog izbora.
Razumem. Meni... je stvarno žao.
U redu je.
Sve će biti u redu.
Samo moraš da pričaš tiho.
Možda nas slušaju.
Možda imaju mikrofone.
Time što ti sve sada govorim,
to je kršenje pravila.
Ali moraš da znaš.
Zato što moraš da mi pomogneš da izađem odavde.
Ališa, radio sam strogo poverljiv posao za Vladu.
Postoji pretnja.
Ne možemo da ih sprečimo.
Interakcije. Moj profil je na jako visokom nivou.
Zato to nemam sa sobom.
Drže me ovde,
jer su hteli da prekinem da radim svoj posao.
Moraš da odeš u Viler.
Moraš da nađeš Vilijama Pačera...
Prekini... Prekini!
Pomozi mi...
Prekini!
Bila sam u Vileru.
Dobro... Dobro...
Ne postoji Pečer.
Naravno da postoji, radio sam za...
Radio si šta?
Razbijao šifre? Ubacivao pakete
u tajne sandučiće da ih Vlada pokupi?
Kako to znaš?
Sou te je pratio.
Nisu otvarani.
To nije stvarno.
Nema zavere, Džone.
Ne postoji Vilijam Pečer.
To je u tvom umu.
Shvataš li, dušo?
Ti si bolestan.
Ti si bolestan, Džon.
Džon! Džon!
Šifra crveno. Dr Rozen, šifra crveno.
Soba za posmatranje 2.
Džon?
Implanta nema.
Ne mogu da ga nađem.
Nema ga.
Ima košmar jer je tu njegov prijatelj.
On ne zna šta je istina.
Zamislite kada bi iznenada saznao da
ljudi, mesta i trenuci,
koji su za njega najvažnije ne postoje.
Nema ih.
Ali još gore, nije ih ni bilo.
Kakav bi to bio pakao.
Dajemo mu insulin.
Koliko često?
Pet puta nedeljno.
Džon je uvek tako lepo govorio o Prinstonu.
A Hensen sada upravlja Odsekom.
Zato nas stalno podseća, podseća nas.
Da.
Džon neće doći na univerzitet.
Šteta.
Ališa, kako... kako se ti držiš?
Podela je prošla.
Kažu da uz lekove i tretmane...
Ne... mislim... kako si ti?
Često mislim da...
je to obaveza.
Krivica... zbog želje da odem.
Rič, valjda.
Džon... protiv boga...
Ali onda ga pogledam.
I nateram sebe da vidim čoveka za koga sam se udala.
I on postaje čovek
koga sam volela.
A ja postajem neko ko ga voli.
To se ne dešava stalno, ali...
je dovoljno.
Mislim da je Džon veoma srećan čovek, Ališa.
Neko tako srećan...
Ovo je naše.
To je sve? Lepo je.
Ovde je gde radim.
Džone, imaš posetu.
Zdravo. - Zdravo.
Nadam se da je u redu.
Zdravo, šefe.
Cigaretu?
Ne, hvala.
U stvari sam prestao.
Zdravo.
Hej, Džone.
Jesi li upoznao Harvija?
Džone, ja...
U redu je.
Možeš malo da se zabaviš.
Trebalo je da znam.
Izvolite.
Mogu da ih uzmem kasnije.
Treba da ih uzmeš sada.
Mogu li da ti nešto donesem?
Ne treba.
U redu je.
Pa... bio sam u gradu na seminaru.
Vraćam se večeras.
Znaš Bendera... Stvarno je želeo da dođe...
i da te vidi... Znaš, da te pozdravi.
Valjda i zato.
Ali na kraju, sam sam.
Pokušavam da održim primedbu hipoteze.
Shvatam kada bih uprskao stvari,
morali bi da me vežu.
Prvo, teško je uz sve lekove...
Jer je teško videti rešenje.
Znaš šta, Džone. Treba da se opustiš.
Postoje i druge stvari... osim posla.
Koje to?
O čemu razmišljaš?
Šta to ljudi rade?
Robuju, Džon.
Aktivnosti su normalne.
Samo imajte smisao.
Probajte da živite u kući.
Znate, da probate da razgovarate sa ljudima.
Da probate da izbacite smeće.
Sa kim... sa kim razgovaraš?
Čistačem.
Čistači ne dolaze noću.
Izgleda da ovde dolaze.
Izvini.
Je li to lek?
Moja majka će večeras malo duže zadržati bebu.
Imam 3 sata prekovremeno.
Idem u krevet.
Laku noć.
Drago mi je da te vidim, Džone.
Dugo je prošlo.
Pečer?
Da, g-dine.
Ti nisi stvaran.
Naravno da jesam.
Nemoj da si smešan.
I nemoj da misliš da ću nestati, Džon.
Vreme je da se vratiš na posao.
Bomba je na svojoj krajnjoj poziciji.
Ovde u SAD.
Znajući vaš položaj, držaćete se po strani.
Doneli smo je tebi.
Znamo da je položaj bombe negde na istočnoj obali.
Ali nismo uspeli da odredimo njen tačan položaj.
Njihove šifre su postale užasno komplikovane.
Pogledaj ovo, Džone.
Šta? Šta?
Dr Rozen je rekao...
Vratimo se na pravu realnost. Psihološko baljezganje!
Pogledaj me, Džone.
Džone, pogledaj me.
Zar ja izgledam izmišljeno?
Viler nema zapisa o tebi.
Misliš da prijavljujemo naše osoblje?
Džone, žao mi je što moraš da prođeš kroz ovo.
Dosta sam se namučio da te vratim.
Mogu da ti vratim tvoj status u Vileru.
Mogu da objavim svetu šta si uradio.
Ali si mi sada potreban, vojniče.
Plašim se da ti nisi stvaran.
Slušaj, ne dolazim.
Samo ću da pokupim veš, ok?
Okupaću ga.
U redu je.
U redu.
Džone?
Ovo će pokvasiti bebu.
Oh, bože...
Čarls je bio tu. Rekao je da je u redu.
Ovde nema nikoga.
Čarls je gledao...
Ovde nema nikoga.
Data mu je inekcija insulina...
vidim ga jer je to u mom krvotoku...
i sadržaj se rastvorio.
Ne mogu da ti kažem jer je sve pod zaštitom.
Ališa...
Ne...
Halo, treba mi kancelarija Dr Rozena, molim.
Moraš je zaustaviti, Džone.
Ne mešaj je u ovo.
S kim razgovaraš?
Nije ona kriva.
Džone. - To su ponovo tvoji kompromisi...
Ne, nećeš.
Ideš nazad u bolnicu.
Džone, odgovori mi!
Ne smem, ili ćeš ti umreti.
Ališa, molim te spusti slušalicu.
Ne smem da dozvolim da se to dogodi.
Da, halo. Da, treba mi Dr Rozen.
Je li tamo?
Žao mi je što to moram da radim.
Ne!
Ališa, znaš da moram to da radim.
Beži od mene...
Ona je preveliki rizik.
Odlazi.
Ne želim da te povredim.
Dokrajči je.
Ona zna previše.
Ujka Džone.
Ili se ti pobrini za to patetično govno
ili ću se ja pobrinuti za tebe.
Džone.
Džone, molim te. Uradi kako on kaže.
Kreni, vojniče. Sada.
Ujka Džone.
Džone, molim te.
Sada!
Čarls je posmatra.
Sa Ališom.
Razumem.
Ona nikada ne stari.
Marsi ne može biti stvarna.
Ona nikada ne stari.
Vidiš li ih sada?
Da.
Zašto ste prestali da uzimate lekove?
Jer nisam mogao da radim svoj posao.
Nisam mogao da pomažem oko bebe.
Nisam... nisam mogao da odgovorim ženi.
Mislim da je to bolje nego biti lud.
Moraćemo da počnemo da vam dajemo jače inekcije insulina.
I vaših lekova...
Ne.
Mora da postoji drugi način.
Da vidim odakle potiče.
Možda jednoga dana ne bude simptoma.
Ali veći deo vremena, vama je sve gore.
To je problem.
To je problem bez rešenja.
A to je ono šta ja radim. Rešavam probleme.
To nije matematika.
Ne možete naći formulu
koja će izmeniti način na koji doživljavate svet.
Samo treba da isplaniram svoj um.
Nema teorije, nema ni dokaza. Iz ovoga nema izlaza.
Zašto nema?
Zato što je najveći problem sam vaš um.
Ja to mogu.
Mogu to da rešim.
Samo mi treba vremena.
Je li to beba?
Beba je još kod moje majke, Džone.
Bez tretmana, Džone.
Patetika bi mogla da preovlada. Potpuno.
Skoro da si spreman.
Rozen čeka napolju.
Ne mogu da se vratim u tu bolnicu.
Želim kući.
On ima papire za prijem u bolnicu koje treba da potpišem.
Ili možda nećeš potpisati.
Možda ćeš nam dati malo vremena.
Pokušaću da to rešim.
Šta god da uradiš.
Rozen je u jednom u pravu.
Ne bi trebalo da budeš ovde.
Više nisam bezbedna.
Da li bi me povredio, Džone?
Ne znam.
Možda treba da pustim Dr Rozena da to ustanovi.
Rozen je rekao da nisi pokušao da me ubiješ.
Znaćeš šta je stvarnost.
Ovo...
Ovo je stvarno.
Budi uz mene da se probudim iz sna.
Možda nisi ti u pitanju.
Možda je to ovde.
Moram da verujem da je nešto neobično moguće.
Dođi.
Zdravo, Martine.
Isuse Hriste.
To nemam, imam kompleksan tekst
u potpuno drugačijoj formi.
Čuo sam šta se dogodilo.
Želeo sam da pišem.
Pokušao sam da zovem od kada si otišao...
Ovo je Helindžerova bivša kancelarija.
Da...
Ukrao sam to od njega.
Izgleda da si ipak pobedio, Martine.
Niste bili u pravu, Džone.
Niko nije pobedio.
Molim te. Sedi.
Tako mi je drago da te vidim.
Šta te vraća na Prinston?
Džone... Džone, oprosti mi.
Ali moraš mu reći.
Kaži mu da si ti genije, Džone.
Reci im da je tvoj rad od izuzetne važnosti, molim te.
Možete li nekako da ignorišete ovo što sam upravo uradio?
Naravno, čemu služe stari prijatelji?
Zar je to ono što smo mi, Martine? Prijatelji?
Džone, naravno.
Naravno, uvek smo i bili.
Ališa i ja mislimo da...
moram da se uklopim u deo zajednice.
To može biti dobro.
Postoji nekoliko veza.
Poznata mesta, poznati ljudi.
Možda mi to pomogne da se izvučem...
iz ovih... iz ovih obmana koje imam.
To je mnogo da se traži. Zato sam tu.
Većina ljudi jednostavno kaže "ne".
Ali ja sam se pitao da li mogu da ostanem ovde.
Trebaće ti kancelarija?
Ne...
Ne... mogao bih da radim i u biblioteci.
Ovaj tip se muva po biblioteci.
Ali nije učlanjen.
Zašto ljudi ne čitaju svoje beleške, a?
Onda potpuno otkači.
Sranje... Sranje...
Ti nisi stvaran...
Znači to si ti, vojniče?
Neki beskorisni, mali, osuđeni čovek?
Ja nisam vojnik.
Ne možeš ti sam.
Star, bezvredan, zaveden.
Ne postoji misija.
Svet kroz koji prolaziš,
taj svet će izgoreti do pepela.
Ti nisi stvaran.
Još uvek pričaš sa mnom, vojniče.
Ne postoji nikakva misija. Ja nisam vojnik.
Džone...
Hej, u redu je.
Čuo sam šta se dogodilo. Izvini, Džone.
Ja nisam vojnik.
Džone... Hej, Neše.
Dobro si.
Hej, Neše.
Dame i gospodo, slavni Džon Neš!
Džone!
Trebali ste da vidite ta lica.
Svi su buljili u mene.
Džone...
Znaš da te stres oslobađa od obmana.
Znam.
Ali ne znam kako...
Čarls je bio tamo.
Ponekad mi nedostaju razgovori sa njim.
Možda je Rozen u pravu.
Možda treba da razmislim o povratku u bolnicu.
Dođi ovamo.
Možda pokušam ponovo sutra.
Džon, ne možeš me se zauvek osloboditi.
Čarls, ti si mi jako dobar prijatelj.
Najbolji. Ali više neću razgovarati sa tobom.
Jednostavno ne mogu.
Isto važi za tebe, dušo.
Zbogom.
Smeta li ako sam na vašem predavanju?
Meni... meni je čast, profesore Neš.
Nešto nije u redu?
Ovo će mi biti prvo predavanje.
Dobro jutro, mladosti.
Neće uspeti, Džone.
Samo se ponižavaš.
To je patetično.
Ti si patetičan.
Stidim te se.
Dolaziš li? Zakasnićeš.
Tata, uzeo si moju knjigu.
Šta?
Držiš moju knjigu.
Hvala.
Zbogom.
Vidimo se večeras.
Zdravo, dušo.
Jesi li rešio Rimu?
Šta ti misliš?
To je analogija za nekomunikativne ekstenzije.
Da, jeste.
To je samo deo rada, ne tako napredan, tako...
Ali... verujem da napredujem.
Vi ste... vi ste Džon Neš, je l' tako?
Tobi KOlard.
Zdravo.
Proučavam vaš rad.
Onaj koji ste napisali ovde u Prinstonu.
Na koji ste način samo došli do nečeg tako originalnog.
Znate, bio sam mlad.
Razvijao sam jednu teoriju.
Verujem da mogu da dokažem ekstenzije za pokrivanje prostora.
Da je sve... sve povezano.
Da je sve deo istog problema.
Kada ste poslednji put jeli?
Oprostite.
Znate, hranu.
Moja žena, ona obožava majonez.
Hvala.
Nastavite.
Faktor je u dve kategorije.
Ališa.
Mislio sam da nisam nastavnik.
Učionica sa 50 studenata bi mogla da bude dosta za svakog.
Džone, pored toga, ti si užasan predavač.
Ja sam mirne naravi, Martine.
Samo sam se nadao da mogu nečemu da doprinesem.
Šta je sa...
Znaš, jesu li otišli?
Ne, nisu.
Možda nikada i neće.
Ali sam se navikao da ih ignorišem.
Mislim da polako odustaju.
Misliš da je tako.
Svi naši snovi i košmari, Martine?
Moramo stalno da ih hranimo da bi živeli?
Džone, oni su te proganjali...
Oni su moja prošlost. Nikoga ne progoni njegova prošlost.
Pa, zbogom.
Džone, razgovaraću sa Odsekom.
Možda na proleće.
Hej, Neše.
Bojiš li se?
Preplašen, prepravljen, prestravljen, od tebe sam zaglupljen.
Hvala, profesore.
Zbogom.
Prijatan vam dan.
Zbogom.
Vidimo se.
Profesore Neš.
Možete li da ga vidite?
Da.
Sigurni ste?
Kako je on?
Dobro.
Oprostite mi. Uvek sam sumnjiv prema starim ljudima.
Vidimo se iduće nedelje, profesore.
Vidimo se iduće nedelje.
Sada kada znam da ste stvarni.
Ko ste vi i šta mogu da učinim za vas?
Profesore, ja se zovem Tomas King.
I ovde sam da vam kažem
da su vas uzeli u obzir za Nobelovu nagradu.
Pogledajte me. Malo sam zatečen.
Proteklih nekoliko godina, vaše jednačine
su postale kamen međaš savremene ekonomije.
Odjednom se to svima dopada.
A šta je sa mojim radom na drugim projektima?
Neki matematički?
Primer vašeg problema trgovine u F.C.C.
uz zabranu akcionarstva ili sa bilo kojim slučajem poverilaca...
Slučajem poverilaca?
Da.
Nikada nisam to uzeo u razmatranje.
Samo sam rekao malo iskrenosti o toj gluposti.
Ne, niste.
Ja se toga nikada ne bih setio.
Da popijemo čaj?
Ja ne ulazim tamo.
Obično samo odem sa sendvičem u biblioteku.
Hajde, Džone. Da popijemo čaj.
Ovo je veliki dan.
Većina letova imaju moj čaj na meniju.
Bio je neki severno-indijski čaj,
čija mi se aroma dopala...
Nisam bio u ovoj prostoriji toliko godina...
Ovde su se mnoge stvari promenile.
Imam sina od toliko godina. Na Harvardu.
Mislio sam da dobitnike Nobelove nagrade čuvaju u tajnosti.
Da ne možeš da saznaš da li si pobedio ili izgubio.
Tako je obično slučaj, ali pod ovim okolnostima.
Nagrada je pozamašna.
Potrebno im je privatno finansiranje...
od nekoga kao što je Nobel...
Oh, shvatam. Došli ste da saznate da li sam lud.
Da saznate da li ću uprskati sve što u stvari želim.
Očerupan kao pile i go u priodi.
Nešto tako, da.
Ali vama je neprijatno zbog mene.
Da, moguće je.
Vidite... ja sam lud.
Uzimam lekove.
Još uvek vidim stvari koje nisu stvarne.
Jednostavno odlučujem da ih ne priznajem.
Mogao bih da umrem lud.
Odlučujem da se ne prepuštam određenim apetitima.
Kao moj apetit prema šablonima.
Možda moj apetit ka mašti, sanjarenju.
Profesore Neš.
Drago mi je što si ovde, Džone.
Čast mi je, g-dine.
Veliko vam hvala.
Čast mi je, profesore.
Profesore.
Hvala.
Hvala svima tamo.
Ovo je svakako neočekivano.
Hvala vam.
Uvek verujem u brojke,
u jednačine i logiku koja vodi do razumnog rešenja.
Ali posle celog života u tom ubeđenju,
zapitao sam se, šta je zaista logika?
Ko odlučuje šta je razumno.
Moji pohodi su me odveli u fizičko,
mentalno-fizičko, opseno i nazad.
I došao sam do najvažnijeg otkrića u svojoj karijeri.
Najvažnijeg otkrića u svom životu.
Sve je samo misteriozna potraga za ljubavlju.
I to je jedini logičan razlog koji postoji.
I ja sam ovde večeras samo zbog vas.
Vi ste razlog zbog kojeg postojim.
Svi razlozi su u vama.
Hvala vam.
Pozvaću auto, tata.
Spreman si da kreneš?
Oh, da, jesam.
Da, zaista. Da, molim vas.
Veliko vam hvala.
Hvala.
Šta je bilo?
Šta nije u redu?
Ne.
Ništa.
Baš ništa.
Pođite sa mnom, mlada damo.
Nešove teorije su uticale na pregovore o svetskoj trgovini,
na odnose u nacionalnoj ekonomiji i čak na evolucionu biologiju.
Džon i Ališa Neš žive u Prinstonu, Nju Džersi Džon redovno drži predavanja...
u odeljenju za matematiku. Svakoga dana pešači do fakulteta.
Prilagodio za 720p: Valter
PODNAPISI.NET