"ТРАЙСТАР ПИКЧЪРС" и "ФИЛМДИСТРИКТ" представят
един филм на ПОЛ АНДЕРСЪН
В мрака можеше да чуеш писъци на жени,
плач на пеленачета, викове на мъже…
Едни се молеха за помощ, други желаеха смъртта…
Но на все повече от тях се струваше, че вече няма богове…
…и че Вселената е потънала в безкраен мрак.
Плиний Млади, 79 г. сл. Хр.
П О М П Е Й
Северна Британия, 62 г. сл. Хр.
КИТ ХАРИНГТЪН
КЕРИ-АН МОС
ЕМИЛИ БРАУНИНГ
Въстанието на келтските конни племена
АДЕУАЛЕ АКИНУЙЕ-АГБАЙЕ
ДЖЕСИКА ЛУКАС
КЪРИ ГРЕЪМ, САША РОИЗ
ДЖАРЕД ХАРИС и КИЙФЪР СЪДЪРЛАНД
Губернаторът иска да отвори наново търговския път.
Трябва да се справим с бунтовните келти веднъж завинаги.
Цялата територия се нуждае от ясно послание.
Да, трибун Корв.
Не!
Убийте ги. Убийте всички.
Музика КЛИНТЪН ШОРТЪР
Сценарий: ДЖАНЕТ СКОТ БАЧЛЪР, ЛИЙ БАЧЛЪР, МАЙКЪЛ РОБЪРТ ДЖОУНС
Режисьор ПОЛ АНДЕРСЪН
Лондиниум, столицата на Британия
17 години по-късно
Негодници!
Измъкнахте ме от хубавия бордей заради това?
Никога няма да разбера какво е виждал Цезар в този ад.
Храненето на тези тракийци излиза твърде скъпо.
Винаги осакатяват стражата.
Търся нещо ново, Белатор, нещо свежо.
Наричат го Келта.
Казват, че хората му били конници. Този е последният от тях.
Келта! Келта!
Само го хабим тук, в провинцията. Нали, господарю?
Лондиниум, Британия
Помпей
Сторете път!
Дръпнете се от пътя!
Отдръпнете се!
Сторете път на господарите!
Дръпни се, сган! - Дръпнете се от пътя!
Мръдни се!
Конят. - Върни се в редицата, робе!
Конят страда, невеж глупако!
Спри!
Остави го да помогне на коня.
Да, господарке.
Кротко. Спокойно, момче.
Натиснете тук, за да не го боли, когато го помръдна.
Простете, господарке. Той е дивак.
Стани!
Впрегнете друг кон.
Защо дивакът направи това?
Защото беше най-милостивото нещо, което можеше да се направи.
Хайде.
Благодаря ти.
Хайде!
За цяла година в Рим не съм ви виждала
да поглеждате мъж, както погледнахте този роб.
Невероятно е, че имаше силата да го направи.
Не видяхте ли мускулите му?
Нямах това предвид. - Така ли?
Моля те…
Виж, ето го.
У дома сме.
Помпей
Виналиите - празници на гроздобера
Коларю, какво има? - Виналиите, господарке.
Улиците са блокирани. Навсякъде има пияни хора.
Какво? - Хайде.
Господарке?
Ще се срещнем във вилата. - Господарке!
Помня всяка статуя, всяко ъгълче.
Това кара ли ви да изпитвате носталгия към Рим?
Кара ме да го забравя.
Касия, радвам се да те видя.
Но как така си тук? Не те очаквахме преди Виналиите.
Не издържах повече да стоя в Рим.
Твърде много арогантни мъже, натрапващи присъствието си.
Звучи така, сякаш моето момиченце вече не е дете.
Татко, плачеш ли?
Не казвай на никого или вече няма да мога да спазарявам добра цена.
Липсваше ни.
В името на Юнона, всичко това твоят багаж ли е?
Какво си направила? Изкупила си целия Рим?
Срещна ли някого там?
Никой, заслужаващ да го спомена. - Не се тревожи.
Баща ти уведоми всеки ерген в града за твоето завръщане.
О, не. Наистина ли?
Хайде, искам да чуя всичко за Рим. Липсваше ми.
Добре дошли в новия ви дом, диваци.
Продължавайте да вървите!
Спрете!
Махнете им оковите.
Нахранете тези животни.
Вихър!
Липсваше ми.
Липсваше ми. Здравей.
Радва се да ви види, господарке.
Добре си се грижил за него. Благодаря ти, Феликс.
Утре ще бъде готов за вас.
Тази вечер сам ще го тренирам. - Благодаря.
Ще се видим утре.
Атик…
Мисля, че това е Келта. - Кой келт?
Келта.
Говорят, че е по-бърз дори от теб.
Винаги говорят така.
Той иска да знае името ти, Келте.
Иска да знае името на мъжа, убил брат му.
Иска да знае името ми?
Залагам две дажби вино на Големия тракиец.
Две дажби вино. Дадено.
Обясни! - Не започна той! Искаше да яде.
Белатор!
Задачата ти е да се грижиш за тези мъже.
Безполезно е да се разкъсват един друг,
ако няма кой да плаща, за да ги гледа.
Простете, господарю Грек.
Този вече е свършен.
Този…
може да бъде оправен.
Следващия път, Белатор, ти ще платиш за това.
Ще те запомня, Келте.
Отворете вратата!
Затворете я!
Дължиш ми две дажби вино, Келте.
Жаден ли си? Добре.
Какво има?
Вихър!
Събуди се, измет!
Ставайте!
Спокойно.
Ако исках да те убия, Келте…
вече да съм го направил.
Как се казваш?
Ще трябва да си говорим все някога.
Не, няма да трябва.
Ще трябва да се убием все някога.
Моето име си е моя работа, не ме интересува какво е твоето.
Всички навън! Размърдайте се!
Остаряваш, Атик.
Много младоци тук жадуват да премахнат шампиона.
Когато утре победя на арената, ще стана свободен човек.
Такъв е римският закон.
Нищо не можеш да направиш за това.
Атик, шампионе мой, утре ще имаш честта да закриеш игрите.
Но нека първо да видим дали ще имаш достоен опонент.
Сега…
кое нещастно копеле ще трябва да умре, за да получа свободата си?
Нямаш късмет, Келте.
Никакъв късмет.
Но сега ще те щадя.
Ще ти дам шанс да се биеш утре.
Може да си спечелил репутация, но не и в бой с гладиатори като мен.
Беше твърде очевидно.
Това беше ли очевидно?
Белатор!
Дръпнете се! Ставай, негоднико!
Обратно на работа!
Защо ми спаси живота?
Никой гладиатор не трябва да умира от острие в гърба.
Когато умираш, кръвта ти ще изтича отпред.
Обещавам ти, че това ще се случи утре.
И ще бъде от моята ръка.
Мога да ти обещая нещо по-добро.
Когато му дойде времето…
смъртта ти ще бъде бърза. И ще дойде от моята ръка.
Не се тревожи. Планът ти е просто великолепен.
Само безумец би посъветвал императора да не участва.
Да се надяваме, че императорът не ни е изпратил точно такъв.
Сенаторе, простете, че не успяхме да ви посрещнем на пристанището.
Север, вие сте зает човек. Напълно разбирам.
Освен това, ако имах жена, красива като вашата,
нямаше да бързам да напусна компанията й.
Аз съм сенатор Квинт Атий Корв.
Нека боговете да благословят гостуването ми.
Повече от добре дошли сте, сенаторе. - Разкажете ни новините от Рим.
Как е новият император, Тит?
"Новият" император?
Новият император, Тит, е добре.
Баща му, Веспасиан, беше обичан от народа,
тази обич продължава и към сина.
По волята на боговете. - Действително.
Север, имам въпрос към вас.
Докато идвах от пристанището,
забелязах, че някои граждани ми обърнаха гръб.
Тук няма някакъв проблем, нали? Някакво негодувание срещу Рим?
Не, нищо подобно.
Има… мъничко малцинство, което е против нашите планове.
Но новото строителство ще даде на хората нов акведукт,
по-добра хигиена, по-големи бани и нова арена.
Цял нов Помпей.
Какво беше това за новия император?
Той е политик. Внимавай какво говориш.
Мислиш ли, че ще можем да работим с него?
Щом е тук, значи императорът проявява интерес.
Защо татко е поканил римски сенатор в дома ни? Как му позволи?
Ако искаме римляните да харчат парите си тук,
трябва да зачитаме желанията им. - Желанията им?
Татко не знае какво става в Рим. С новия император всичко се промени.
Всички нечестни хора станаха негови довереници
и решиха, че могат да имат всичко, което пожелаят.
Касия, защо се прибра по-рано? Какво се случи в Рим?
Просто му се наситих.
Майко, това Вихър ли е?
Кротко!
Вихър, какво правиш тук?
Къде е Феликс?
Чух, че утре ще бъде последната ти битка.
Така е. След като те убия, ще ми дадат свободата.
Не биха го направили. Не и докато ръцете ти са силни.
Такова е обещанието на Рим. - Вярваш, че ще го изпълнят?
Вярвам на закона им.
Има само една свобода за гладиатора.
Когато умреш на арената, умираш свободен.
И плюеш на Рим.
Тогава това ще бъде твоето бъдеще.
И ще умреш като роб.
Но не и аз. Утре Рим ще изпълни обещанието си.
Ти, за съжаление, няма да си жив, за да видиш, че съм прав.
Толкова ли си сигурен? - Днес ми показа слабостите си.
Лявата ти ръка е по-слаба от дясната.
Пазиш ребрата си, като оголваш врата си.
Трябва да се научиш да мушкаш, докато променяш тежестта,
и да спреш да наблягаш на високия гард.
Така ще бъдеш по-малко предвидим.
Този. Онзи.
Тези двамата.
Ставайте, роби.
Добре.
Ти, тук! Ти, варваринът, тук!
И двамата са отлични бойци.
Единият е шампионът, другият се е доказал в провинцията.
Искам да го видя отзад.
Защо си толкова сериозен?
Не е толкова зле за нощна работа.
Стегнат. Но какво е въоръжението му?
Ще трябва да платите, за да видите.
Това ще бъде новата арена, създадена за състезания с колесници.
Да.
Много изпипано, Север.
Но не вярвам, че ще бъде добре за императора да инвестира.
Няма интерес да харчи толкова пари в провинцията.
Накарахте ме да повярвам, че… - Не, не.
За жалост императорът е съсредоточен върху бъдещето на Рим.
Аз обаче проявявам интерес към инвестирането.
Добре. Нека да напишат полицата.
Ще имате подписа ми утре. След игрите ви.
Вярвам, че сега е ред за питие.
Разбира се. Ще се присъединим ли към гостите?
Може дъщеря ви да ми го сервира. - Дъщеря ми?
Вижте там.
Робът, който говори с конете.
Хубавец е.
Не можете да го отречете.
Завърти се.
Касия. Ще ми отделиш ли минута?
Пожелаха да ни удостоиш с присъствието си.
Да, разбира се, татко. - Ще ти трябва това. Не е за теб.
Ще позволиш ли да ти представя… - Сенатор Корв.
Достопочтена Касия.
Богове, как ми липсвахте.
Прелестна сте.
Сенатор Корв, не зная какво да кажа.
За мен? Колко любезно. - Вече се познавате?
Север, още сте тук.
Не знаех, че познавате дъщеря ми.
Значи трябва да чуете цялата история.
Утре, на арената, когато подписвам полицата.
Благодаря.
Марк?
Сенаторът и Касия вече са се срещали, в Рим.
Значи не трябва да остава сама.
Оцеля година в Рим без нас.
Сигурен съм, че ще преживее десет минути на терасата ни.
Мислех, че в Рим постигнахме разбиране.
Не. Вие имахте свое разбиране, без да ви давам причина за него.
Самото ви присъствие ми дава причина, скъпа моя.
На красавица като вас мястото й не е в някакъв сезонен курорт.
Създание като вас може да живее само във Вечния град.
Сенаторе, не възнамерявам да се върна в Рим.
Дори като моя съпруга?
Ваша съпруга? - Приемете го като комплимент.
Сенатор Корв, вярвам, че погрешно сте ме сметнали
за жена, която би красяла скута ви в Рим.
Не желая да бъда ваша съпруга.
Пламенен отказ. Не бих очаквал друго.
Насладете се на края на Виналиите, сенаторе. Лека нощ.
Това нормално ли е?
От планината е. Тътне от време на време.
Доведете този човек. Трябва ми.
Господарке… - Веднага!
Господарке, Вихър е!
Моля те! Преди да се е наранил.
Ще трябва да вляза сам. - Не!
Пусни го. - Господарке, той е дивак.
Пусни го!
Кротко!
Господарке, той е опасен.
Отдръпни се.
Чакай отвън.
Как го направи?
Помолих го.
Бил си конник, преди да станеш гладиатор?
Научих се да яздя, още преди да проходя.
Моите хора бяха конници. - Бяха?
Семейството ми бе изклано от римляните.
Много съжалявам. - Съжалявате?
Какво знае една римлянка за това?
Не съм римлянка. Гражданка на Помпей съм.
Тогава защо навсякъде виждам римския орел?
Не съм част от това.
След година в Рим се надявах повече да не видя този орел,
а ето го, проникнал в дома ми.
Баща ми вярва, че може да се спазари с тези животни.
Моят баща…
Той би ги избил до крак.
Господарке?
Ако те видят яхнал коня, ще те накажат.
Господарке?
Господарке, всичко наред ли е?
Чакайте! Върнете се!
Върнете се!
Какво има?
Ако те хванат тук с мен… - Ще им кажа, че аз съм го искала.
Там са!
Трябва да те върна обратно.
Не. Ти тръгвай, остави ме тук.
Ако яздиш, ще имаш шанс. - Шанс за какво?
За свобода.
Но какво ще ти коства това?
Кажи на стражите, че съм те довел насила.
Вината е моя.
Свалете го от този кон!
Вината не бе негова! Конят побягна. Беше неконтролируем.
Сенаторе, моля ви! Робът спаси живота ми.
Не заслужава това.
Вие невредима ли сте? - Напълно.
Ако пощадя живота му, какво стойност ще има това за вас?
Сенаторе? - Вярвам, че разбрахте въпроса ми.
Ще ви бъда благодарна за проявеното милосърдие.
Е…
Това е щастливият ти ден, робе. Господарката Касия ти спаси живота.
Кой притежава този роб?
Аз, сенаторе.
Предлагам ти да го накажеш и после да си го прибереш.
Петнайсет камшика ще бъдат достатъчни.
Все пак милосърдието е добродетел.
Татко, трябва да спреш това.
Нищо не мога да направя.
Ти спаси живота му. Бъди доволна от това.
Сенатор Корв иска услуга от вас.
От мен?
Този гладиатор.
Какви са плановете ви за него утре?
Ще се бие последен.
Един срещу друг с шампиона ми. - Не.
Ще се бие първи. И ще умре първи.
Петнайсет камшика, а не издаде нито гък.
Можех да избегна това.
Не зная какво си мислех.
Той ви накара да се почувствате жива?
Да се почувствам в безопасност.
Такъв човек не заслужава да умре на арената.
Вината не е ваша, Касия. Той си навлече гнева на сенатора.
Мислех си, че като напусна Рим, този мъж ще забрави за мен
и ще насочи вниманието си към друга злощастна жертва.
Видях онзи поглед в очите му, Ариадна.
Погледът, който виждах в Рим.
Сенаторът никога не ви е посягал. - Защото си тръгнах, преди да успее.
Сега Рим ни последва в Помпей,
за да преобърне света ни.
Със сигурност знаеш как да се приготвяш за битка.
Дано тя си е струвала.
Ужасно пилеене на хубаво вино.
Усещаш ли това?
Това са боговете.
Те имат планове за всички ни. - Може би.
Какво искаш да кажеш?
Тази нощ видях мъжа, убил цялото ми семейство.
Може би боговете неслучайно са ме пощадили.
Римляните избиха семейството ми преди двайсет години.
Нощем се опитвам да си спомня лицата им, но не успявам.
Но знам, че един ден боговете ще ме отведат при тях.
Казвам се Мило.
Атик.
Ти, през този тунел.
Изпрати Келта през онзи тунел. - Мислех, че ще се бие с Атик.
Дадох ти нова заповед. - Да, господарю.
Ами Атик?
Ще се бие само в една битка, както обявихме.
Сложи го при Големия спартанец. Ще даде на публиката добро зрелище.
А Атик ще го победи и ще спечели свободата си.
Това ли ще иска да види публиката? - За какво говориш?
Не предпочита ли гладиаторът да срещне смъртта, вместо живота?
Особено смърт, славна като неговата?
Спри.
Ти…
натам.
Ти също, варварино.
Сенатор Корв.
Достопочтена Касия. Елате да седнете до мен.
Озарете ме с мъдростта си.
Наслаждавате ли се на този спорт?
Убийството за ваше забавление не е спорт.
Навсякъде. Всичките са нови.
Нямам време за това, Грек. Какво предлагаш?
Да отменим игрите? - Не, само малко да ги отложим.
Амфитеатърът е издържал сто години.
Ще устои на голямо земетресение. - Може да не е безопасно. Вижте.
Казвам, че няма да нося отговорност, ако нещо се случи.
Така да бъде. Поемам пълна отговорност.
Как Рим ще ни повярва, че можем да построим наново цял град,
ако не можем да поставим един обикновен спектакъл?
Докарайте носилката ми.
Напускам града за няколко дни.
Движи се!
Спрете! Окови ги!
Какво е това?
Най-великият ти миг, Атик. Последният ти ден на арената.
Трябваше да се бия само с един.
Донесете оръжията им!
Късметът да бъде с теб, Атик.
Обречените на смърт те поздравяват!
Под егидата на Марк Касий Север и за славата на император Тит,
спомнете си голямата победа на сенатор Квинт Атий Корв
и потушаването му на Келтското въстание.
Келтското въстание?
Великата ви победа за Империята
отвори наново северните търговски пътища.
В историческите книги е записана като най-славния ви миг.
Ще ни окажете ли честта да откриете игрите по подобен начин.
Север, ласкаете ме.
Ще направим римлянин от вас.
Граждани на Помпей!
Нека Юпитер и Венера благословят Виналиите и почетат тези игри!
Нека игрите да започнат!
Това не е битка. - Какво?
Това е клане. - Откъде знаеш?
Защото бях там.
Бунтовните келти отстъпват.
Оставяйки насилени жени и изклани мъже по пътя си,
те се връщат в своята нечиста бърлога,
за да пируват с плътта на невинните си жертви.
За това сте обучени, отрепки. Сега излизайте там!
Квинт Атий Корв им даде възможност да се предадат.
Но милосърдието беше непознато на тези диваци
и с тъга в сърцето Квинт Атий Корв
заповяда на могъщия си легион да атакува в името на императора.
Вдигнете щитовете!
Бутайте!
Това ли наричате спорт? - Не, уважаема Касия.
Това не е спорт. Това е политика.
Не можем да удържим!
Назад!
Север, не си го спомням точно така.
Какво точно е този роб за вас? - Всичко, което вие не сте.
Тогава ще се радвате да научите, че баща ви ми даде ръката ви.
Какво? - Не сме се споразумявали!
Защото знае, че ако не го направи, ще уведомя Тит,
че постави под въпрос способността на "новия" император да управлява.
Тит ще нареди цялото ви семейство да бъде обесено на градските стени.
Мило!
Ако приема…
Касия! - Ако се омъжа за вас,
ще пощадите ли семейството ми?
Вашето семейство ще стане мое семейство,
под закрилата на императора,
с всички привилегии, които носи това.
Помпей! Помпей! - Сенаторе!
Не се предавам пред силата на Рим!
Плюя на него!
Няма да посмее.
Помпей! Помпей!
Войниците да отидат на арената. Веднага!
Беше прав, братко.
Обещанията им са само лъжи.
Да живеят! Да живеят!
Какво си мислиш, че правиш? Госпожо, седнете си на мястото!
Ако искате да живеете, ще седнете. Веднага!
Ако го убиеш сега, с върховете на сто римски стрели,
ще стане мъченик за тълпата. Това ли искаш?
Да донесеш бунт на своя император?
Ако отмениш това решение, какво ще говорят в Рим?
Ще шепнат зад гърба ти, че жена ти не ти се подчинява.
Репутацията ти ще понесе ли такъв недостатък?
Може да стана твоя съпруга, но няма да ме пречупиш.
Ще те пречупя и дори пречупена
ще ставаш, сядаш и пълзиш, когато наредя.
Разбра ли ме?
Прокул, войниците да я върнат във вилата.
Дръжте я там.
Мисля, че сватбата трябва да стане в Рим.
Граждани на Помпей!
Вулканът проговори!
Вулканът нарежда този човек да бъде шампионът на Помпей!
Казва, че е достоен да се изправи срещу могъществото на Рим!
Велики вулкане, чухме зова ти и ще се подчиним!
Прокул…
Покажи им какво става наистина,
когато смеят да оспорят могъществото на Рим.
С удоволствие.
Хайде! Хайде!
По-бързо! Движи се!
Какво става? Господарке! - Не я докосвайте! Пуснете я!
Касия!
Под егидата на сенатор Квинт Атий Корв,
шампионът на Рим, Марк Прокул, герой от Келтското въстание,
сега ще се изправи пред шампиона на Помпей, Келта,
в битка един срещу друг!
За славата на император Тит!
Познавам те. - Така ли?
Каквото и отмъщение да си мислиш, че ще имаш,
боя се, че ще останеш разочарован.
Дайте на роба по-добър меч.
Острието е тъпо. - Така ли?
Да им дадем добро зрелище.
Убий го! Убий го веднага!
Не!
Смел си. Признавам ти го.
Но един дивак не може да се мери с римлянин.
Ами двайсет от нас?
Не!
Чакай! Чакай!
Не! Милост!
Не!
Радвам се да те видя, братко.
И аз теб.
Аурелия.
Убий го.
Убий го!
Като размислих, реших да не инвестирам в градчето ви.
Закарай ме до пристанището.
Съжалявам.
Мръднете се!
Ти! Ела тук!
За моето плаване.
Пусни го на борда.
Трябва да тръгнете веднага!
Прогонете ги! Пригответе се за отплаване!
Помогнете ми! Моля ви!
Ти…
Трябва да ни помогнеш!
Трябва да спасиш Касия!
Къде е тя? - Във вилата.
Къде отиваш? - Трябва да я намеря.
Мило, това е лудост! Трябва да се качим на кораб.
Планината ще убие всички ни!
Тя рискува живота си заради мен. Рискува всичко заради мен!
Ако не беше тя, щяха да ни убият на арената!
Тогава ще отидем заедно. - Не!
Получи свободата си, приятелю.
Тя е моята.
Тогава ще се срещнем при пристанището.
При пристанището.
Моля те, дай ми ключовете!
Касия, взеха ключовете!
Не!
Къде е тя?
Вода!
Ти дойде за мен.
Пий, пий.
Благодаря ти, сестрице.
Не!
Погледни ме.
Трябва да стигнем до пристанището.
Това е самоубийство. Върнете се! Назад!
Дръпнете се от пътя! Сторете път!
Достатъчно! Убийте ги! Избийте всички!
Гребете, глупаци! Гребете!
Назад! Върнете се!
Хайде, стани!
Не! Дъщеря ми!
Стани! Дъщеричката ми!
Мамо! Помощ!
Това краят на света ли е?
Защо боговете позволиха това да се случи?
Мило! - Атик!
Знаех си, че боговете няма да те хванат.
Няма по-бърз от теб. Вече виждам защо.
Време е да вървим. - Не. Пристанището вече го няма.
Трябва да намерим друг път. - Да отидем в южните хълмове.
Далече са, няма да успеем пеша. - Тогава да отидем там.
В арената? Защо?
Конете.
Родителите ми.
Аз ще докарам конете.
Недей.
Върви да помогнеш на приятеля си.
Атик?
Римляните са навсякъде.
Да вървим.
Настани се удобно, пътят е дълъг. - Защо го правиш?
Защото моя собственост няма да бъде взета от някакъв си роб.
Прокул, няма място за теб. - Значи ще се видим в Рим, сенаторе.
Корв!
Хиляда денарии за човека, който ми донесе главата на този роб!
Този сега е мой. Тръгвай. - Атик…
С всеки миг я отдалечава от теб.
Пак ще се видим, братко.
Давай!
Варварин не умира равен на римлянин.
Равен!
Да видим дали римлянин…
може да умре равен на гладиатор.
Не! Моля те!
Гладиаторите не се молят.
Кучка! Кучка такава!
Чакай!
Кой си ти, че да ми причиниш това? Аз съм сенатор Квинт Атий Корв!
И колко струва това, сенатор Квинт Атий Корв?
Изби семейството ми, изкла народа. Прав беше…
боговете ми идват за теб.
Чакай!
Не можеш да ме оставиш тук!
Обречените на смърт…
те поздравяват!
Умирам свободен!
Ти трябва да избягаш с коня. - Не!
Не е достатъчно бърз. Не може да носи двама ни. Тръгвай!
Не! Няма да те оставя! - Нямаме избор.
Бягай!
Не искам да прекарам последните ни мигове, бягайки.
Не гледай.
Гледай мен.
Само мен.
Превод: someonenew http://subs.sab.bz/