NAJTRAŽENIJI ČOVEK
Godine 2001. Mohamed Ata je iz Hamburga osmislio i isplanirao napade 11. septembra.
Slab rad obaveštajaca i rivalstvo među službama omugućili su njemu
i njegovim ljudima da neotkriveni i neometani pripreme napade.
Hamburg je i danas grad visoke pripravnosti.
Obaveštajne službe, i nemačka i međunarodne,
odlučne su da se greške iz 2001. nikada više ne smeju ponoviti.
Da.
Danas poslepodne sam ga pokupio sa aerodroma.
Znam.
Znaš li šta mi treba?
Veruj mi, Džamale.
Radiš pravu stvar.
Da li se bojite moji prijatelji? Nas?
Islama?
Ljudi u muslimanskom svetu pate.
U Palestini, Avganistanu, Bagdadu.
Ali da li verujem da je terorizam
opravdana posledica te patnje?
Ne.
Nasilje protiv nevinih nije Alahov put.
Moje dobrotvorne organizacije nalaze se širom sveta
da iskorene siromaštvo i promovišu religijsku toleranciju i razumevanje.
Oslanjamo se na vašu nesebičnu podršku, da bismo nastavili naš rad.
Hvala.
Da, Maksi.
Maksi? Šta imaš? - Da?
Jutros oko 11,00 sati, policija je primila izveštaj
o sumnjivom liku na centralnoj železničkoj stanici.
Poslali su fotografiju snimljenu mobilnim telefonom.
NIje neki kvalitet, ali je dovoljno dobar da se utvrdi podudarnost.
Karpov, Isa.
Čečen, 26 godina star.
Klasifikovan kao odbegli militantni džihadista.
Potencijalno nasilan.
Pristupajte mu oprezno.
Povuci dole.
Prema bezbednosnom snimku, vraćao se na stanicu pet puta u toku dana.
Poznajemo li tog tipa? - Ne još. Radimo na tom.
Pomozi mi.
Neka vrsta beleške? - Novac, možda.
To je poslednji pogled na njega. - Ko još zna da je tamo?
Policajci nisu uspostavili vezu. - A gore? - Ne izgleda tako.
Ako još nisu, uskoro će.
Karl, Rašide, počnite sa džamijama,
skloništima za beskućnike, nemojte ništa da preskočite.
Niki, pokušaj na železničkoj stanici.
Saznaj dođavola, ko je to žgoljavo kopile.
Super.
Hvala.
Isa Karpov.
Muslimansko ime, a rusko prezime.
Šta nam to govori?
Da je momak zbunjen.
I da mu to nije očevo ime.
Je li on ničiji sin?
Isa... Isus, ništa manje.
Možda je Božiji sin i došao je da nas spasi.
Spasi me.
Anvar! Šta ima novo?
Ginter, moj život je isti kao i juče.
Crnu kafu.
Jedan evro. - Živeo.
Hvala.
Alo.
To žgoljavo kopile zovu Admiral.
Pije u Silbersak baru.
Mislim da znaš to mesto?
Bolje nego što bi trebalo.
Gledam karte sa Abdulahovog puta u Dubai.
Zašto je sleteo na Kipar, i tamo proveo četiri sata,
na povratku iz Dubaija u Frankfurt?
Kad može da se leti direktno?
Ne znam, Gintere. Vazdušna pošta?
Kakve sam sreće, verovatno je to.
"Sedam prijatelja."
Je li to sve što imaš Gintere? - Želeo bih.
To je brodska kompanija sa sedištem na Kipru.
U redu, proveriću.
Dobro. Zdravo.
SILBERSEK BAR
Admirale.
Gospodin Dinkelman.
Nestala lica.
Čudan momak.
Nervozan.
Pitao me je da mu nekog pronađem.
Bankara.
A taj bankar,
je li imao ime?
Ne želiš to?
Bru.
Gospodin Tomi Bru.
Bru.
Reč Mora je važna.
Njegovi momci poznaju ljude na ulicama.
Ginter?
Našli su Karpova.
Dobro.
Pustite ga da nastavi.
Karpov, Rus, je naš.
Ako sam shvatio, našli ste ga?
Podsećam te da je tvoja dozvola za rad u Hamburgu
uslovljena saradnjom sa mojom kancelarijom.
Ja sam kooperativan, Diter.
Želim da ovaj klinac razgovara s kim god mu je rečeno da razgovara,
da se moli gde god mu je to rečeno, i da spava gde mu je rečeno da spava.
Ne želim da mu se bilo ko drugi približi pre nas.
A ako ovaj klinac aktivira bombu?
To je u tvojim rukama, Gintere.
Hvala Hristu da nije u tvojim, jer bi ti to zajebao.
Onda to želim napismeno s tvojim potpisom, jer kad bomba
eksplodira u Hamburgu želim da budeš tamo da vidiš krv po ulicama.
Jesi li ikad video krv na ulicama?
Klovn.
Melik. Imamo gosta.
Ovo je Isa, iz Čečenije.
Ovaj mladić mi je pomogao. Doneo mi je torbe kući.
On je Božiji dar.
Takav izraz lica i ja pravim.
Venčanja.
Svaki put kad odem na neko, vidim drugu dobru ženu koja će da naleti na zid.
A, šta je sa muškarcem?
Muškarac je taj zid.
Stan pripada Lejli Oktej.
Turkinji, sa prebivalištem u Nemačkoj.
Udovica.
Ima jednog sina, Melika.
Majkl.
Podneli su zahtev za državljanstvo.
Majkl.
Uznemiren si Ditere Mor.
Stvarno?
To verovatno ima neke veze s teroristima kad ga puštaš da šeta ulicama Hamburga.
Čekamo, da vidimo s kim će da se sastane.
I šta vidimo?
Dovoljno da nastavimo da čekamo. - Ne potcenjuj Mora.
Ima mnogo prijatelja ovde u Berlinu.
Zašto mu ne daš Čečena?
Pusti ga dok ti budeš fokusiran na Abdulaha.
Mislim da prenosi lovu u brodsku kompaniju.
Jesi li siguran?
Ne još, ali blizu sam.
Treba mi još vremena.
Uradiću šta mogu, Gintere, ali čuvaj se.
Kažu da se Amerikanci interesuju.
Hvala na upozorenju.
Amerikanci.
Ginter Bahman?
Marta Saliven. Američka ambasada, Berlin.
Znam vas po reputaciji, naravno.
To ne može da bude dobro.
Muškarci sa dobrom reputacijom obično mi nisu od koristi.
A šta je sa ženama?
Ovo je moja koleginica Irna Frej.
Zdravo. - Zdravo.
Ona plovi i špijunira.
Ja ne plovim.
Hamburg je daleko od Berlina. Šta radite ovde?
Ja? Ja sam samo posmatrač.
Amerikanci su me pre posmatrali.
To obično ne završi dobro.
Po onom što čujem, nismo jedini koji treba da se brinemo zbog toga.
Dobro jutro svima.
Gospodin Mor je sastavio izveštaj.
Naše obaveštajne informacije potvrđuju
da je Isa Karpov član militantne selefijske grupe čečenskih džihadista.
Karpov je uhapšen ubrzo nakon hapšenja vođe grupe, ranije ove godine.
Odakle dolaze te informacije?
Imamo odlične izvore u ruskom državnom bezbednosnom sistemu.
Nakon 24 sata ispitivanja, Karpov je priznao
da je učestvovao u napadima na gasovod, saobraćaj, infrastruturu, policijske stanice.
Nakon 24 sata ruskog ispitivanja, svako bi priznao sve što traže od njega.
Osporavaš ovaj izveštaj? - Ne. Da.
Možda.
Još nismo imali koristi od čitanja tog izveštaja.
U izveštaju se zaključuje da je terorista Karpov došao u Hamburg
tražeći da ostvari kontakt sa islamskim ćelijama koje funkcionišu u gradu.
Kriju se među nama.
Stvarno? - Da.
Karpov je tražen čovek.
Ako imate saznanja o tome gde je on,
dužni ste po Ustavu da pratite zakonski proces.
Misliš da ga uhapsimo?
Isa Karpov zaista pokušava da ostvari kontakt u Hamburgu,
sa bankarom.
Nismo imali brifing o tome.
Pa ako ste dobro radili svoj posao nije vam ni trebao. - Nismo policajci.
Mi smo špijuni. Isa Karpov bi mogao da bude od značaja za nas.
Sve što tražim je još vremena.
Zadatak naše jedinice je bio da razvije obaveštajne izvore
unutar nemačke islamske zajednice.
Zato smo ovde.
A ja sam mislio da si ovde, jer si zajebao u Bejrutu
i tvoj prijatelj Majkl Akselrod nije imao pojma...
Taj bankar, znamo li šta Karpov želi od njega?
Ne još, i ako ga sada uhapsimo, sve su prilike da nikad i nećemo.
Mislim da on zna šta radi, Oto.
Možda bi trebalo da ga pustiš da uradi kako je naumio.
Imaš 72 sata da rešiš tu stvar,
a ako ne, mi ćemo to da uradimo, sa ili bez tvoje saradnje.
Jasno? - U redu.
Kuda ćemo? - Da se sretnemo na ćošku?
Važi.
Idite vi, stići ću vas.
U redu, vidimo se tamo.
Melik?
Jesmo li imali zakazan sastanak?
Mama.
Anabel Rihter, mama.
Zdravo, Lejla. Kako ste?
Dobrodošli u našu kuću gospođo Anabel. Drago mi je da vas ponovo vidim.
Uđite. Uđite, molim vas. - Hvala.
Momak je dobar, gospođo Anabel. Razumete li?
Ako je napravio nešto loše, to je zato što nije imao...
Zdravo, Isa.
Zovem se Anabel Rihter.
Ja sam advokat.
Radim sa organizacijom po imenu "Severno svetilište".
MOlim vas? - U redu.
Tražite li azil u Nemačkoj?
Skuvaću kafu.
Mora da postoji neki razlog.
Ili ne možete da se vratite u rodnu zemlju
jer bi vam život bio ugrožen ili bi vas maltretirali.
Da.
Da, šta?
Bio sam mučen.
Oprostite mi, ali ovo je moj posao.
Želim da vam verujem, ali ljudi uvek to tvrde.
Moram da...
Ko vam je to uradio?
Rusi.
Ne mogu da vam pomognem, ako ne budete iskreni prema meni.
Samo je pitanje vremena kada će vas nemačke vlasti naći.
Za vaš slučaj je bolje ako vi prvi odete kod njih.
Možemo da napravimo formalni... - Nikad, nikad se neću vratiti u Rusiju
Molim vas?
Kontaktirajte ovog čoveka.
On će da mi pomogne.
Gospodin Tomas Bru.
Pukovnik Grigorij Borisovič Karpov, stacioniran u Čečeniji, 1986. godine.
Bio je umešan u organizovani kriminal.
Visoki. Droga za oružje. Trgovina belim robljem.
Vaše ime je bilo na tom.
Karpov je umro pre dve godine.
I? - Imao je sina.
Ivana.
Rođenog, 1986.godine u Čečeniji.
Majka nepoznata.
Dobro.
Gospođica Rihter?
Molim vas pođite za mnom.
Izvolite.
Šta je tačno "Severno svetilište"?
Ja sam advokat.
Naši klijenti su ljudi koji su napustili svoje rodno mesto.
Oni su faktički bez državljanstva.
Često su traumatizovani.
Šta u stvari želite, gospođice Rihter?
Donaciju?
Izvinite.
To je bilo bezosećajno.
Ovde sam u ime klijenta.
Zove se Isa Karpov.
Da li vam je poznato to ime?
Karpov?
Ne.
Ima pismo koje mu je napisao vaš otac.
To ima veze sa g. Lipicanerom.
Kao oni španski konji koji se oždrebe kao crni, pa postepeno pobele. - Da.
Pretpostavljam da je to proces s kojim je vaša banka upoznata?
Pismo sadrži broj.
Da li odgovara? - Da li odgovara čemu?
To je referentni broj računa u upotrebi u ovoj banci?
Bojim se da moja banka ne iznosi način na koji posluje.
Sigurna sam da to odgovara vašim klijentima.
Ali ako se taj broj ne odnosi na račun u ovoj banci,
možda je davno otvoren.
Moraću da proverim u našoj evidenciji.
Kad to uradim, nazvaću vas.
Kada?
Situacija mog klijenta u Hamburgu je vrlo ekstremna, gospodine Bru.
Siguran sam.
On vam veruje.
Sudeći po sadržaju pisma, njegov otac je verovao vašem.
Veliki momak.
Šest...
3448.
Izvinite.
U redu je. Odustala sam.
Da? Srećno sa tim.
Da?
U redu.
Atlantik.
Dolazim.
Dobro veče. - Dobro veče.
Želite li nešto da popijete?
Čašu vina?
Samo vodu, molim.
Samo vodu. Naravno.
Često ste u Atlantiku?
Nije vaš stil?
Rekli ste da je situacija vašeg klijenta osetljiva, i da je hitno.
Mogu da potvrdim da referentni broj koji ste doneli
odgovara računu u Bru banci.
Onda on namerava da podnese zahtev.
Pa recite mu da ponese veliki kofer.
Naravno, moraće da dokaže svoj identitet.
Moj klijent je ušao u zemlju pod teškim okolnostima.
Ima pismo.
Moraću da ga vidim. - Naravno.
Još nešto, moraće da obezbedi odgovarajući instrument.
A to je?
Žao mi je, ne mogu da vam kažem,
ali ako je vaš klijent legitiman, znaće o čemu govorim.
A ako ima taj instrument?
Onda, ne vidim probleme u proceduri.
Ona izlazi.
Privlačna je.
Nije moj tip.
Koji je tvoj tip, Gintere?
Ti, Irna. Znaš ti to.
Johanes Brams Plac.
Zdravo, Tomi.
A vi ste?
Zovem se Bahman.
Predvodim antiterorističku jedinicu
što ne zna mnogo ljudi.
Prošetajmo.
Hamburg je jedna od najvećih luka na svetu, Tomi.
Vekovima je pružao svoje ruke
svakom strancu koji bi isplivao na njegove obale.
Sada, nakon 11. septembra,
u očima svakog crnoputog čoveka vidimo nekog ko želi da nas ubije.
Problem je što neki od njih to rade,
ali pitanje je, da li je Isa Karpov jedan od njih.
Advokat.
Advokat?
Anabel Rihter.
Ona sa kojom si se sreo u hotelu. Ona koju bi želeo da poševiš.
Šta? Nije istina?
Prestar si za nju, Tomi. Obojica smo.
Možeš da je gledaš, da je voliš, ali nikad je nećeš imati,
čak ni sa svim tim crnim novcem, koji si ušuškao u trezore svoje banke.
Koliko sam upoznat, gospođica Rihter predstavlja
klijenta sa legitimnim finansijskim interesom u mojoj banci.
Tvoja banka posluje sa Rusima, zar ne?
Jeste. U vreme mog oca.
Mafija?
Pretežno vojska.
Šta će da me spreči da jednostavno odem?
Šta god da je to.
Kako bi bilo da počnemo sa punom revizijom tvojih knjiga?
Ali tvoj otac nije bio samo bankar, Tomi.
On je bao perač novca.
Pretite mi? - Samo saosećam.
Ostavljeno ti je da počistiš nered.
Moramo da uradimo posao, Tomi.
Ti ćeš da mi pomogneš da to uradim.
Šta tačno da uradim?
Za početak, da spasiš Anabel Rihter.
Od čega?
Od svega.
Nisam te očekivala.
Ne?
Koga si očekivala?
Loš dan?
Par iznenađenja.
Uživaj u svom viskiju, Tomi.
I pokušaj da ne padneš u krevet, na svoj način.
Isa, to je neko za tebe.
Dobro jutro. - Dobro jutro.
Hvala što ste došli. - Naravno.
Isa.
Ovo je gospodin Bru.
Dobro jutro.
Možda bi mogao da mu pokažeš pismo.
"Dragi moj Karpove,
"kao što smo rekli, molim te da prihvatiš ovo pismo, kao garanciju od prijatelja, prijatelju,
"da bi mi u nesrećnim okolnostima tvoje smrti
"bilo drago da upoznam tvog dragog sina, Ivana Grigoreviča Karpova,
"sa našim prijateljem, gospodinom Lipicanerom.
"Treba samo da pokaže ovo pismo zajedno sa neophodnim instrumentom
"trenutno u tvom posedu, koji funkcioniše za mene.
"U slučaju moje smrti, moj sin Tomas ispuniće moje obećanje dato tebi."
Oprostite mi. Je li ovo ispravan potpis vašeg oca?
Jeste.
Treba li onda da vam se obraćam sa Isa ili Ivan?
Isa.
To je moje muslimansko ime i to mi se sviđa.
Ali ne ono koje vam je dao vaš otac?
Moja majka je bila Čečenka.
Želim, gospodine, uz vašu pomoć, da vodim častan život u Hamburgu.
Vrlo dobro,
ali prvo, morate da razumete, da postoje određena pitanja,
pa usmeravam vašu pažnju na instrument.
Mogu li da vas pitam, kako ste došli u posed ovog?
Dobio sam ga od očevog advokata.
Pa, izgleda mi da se od mene traži
da ispunim obećanje dato jednom od drugog oca.
Istina je. Karpov je bio moj otac.
Niste bili bliski?
Moj otac je bio ubica.
Ona ima čečenske krvi na svojim rukama.
A ipak izgledate dovoljno spremni da uzmete njegov novac?
Shvatio sam da ste ovde došli iz Turske,
neformalnim putem, da tako kažemo?
Smem li da pitam, šta ste radili u Turskoj?
Bio sam u zatvoru.
A pre toga?
Bio sam u zatvoru u Rusiji.
Zašto? - Ne morate na to da odgovorite, Isa. - Zašto ne?
Jer nema značaja. - Za šta, gospođice Rihter?
Vaš klijent...
On je takođe i vaš klijent gospodine Bru.
Vaš klijent postavlja zahtev na račun očevog računa,
nema ni pasoš, ne može da dokaže svoj identitet.
Ima ključ i pismo, šta još želite?
Nismo sve mogli dobro da čujemo, Tomi.
Pa, o kojem iznosu se tačno radi?
Ne mogu da vam kažem.
Ne precizno.
Približan iznos?
10.000, 100.000, 500.000?
Govorimo o više
od 10 miliona evra.
Najmanje.
Kafu. - Da, gospodine.
Crnu. - Odmah.
Nisam bila sigurna da ćete da dođete.
Želim da nešto raščistimo.
Ništa vam ne dugujem.
Šta se desilo u Bejrutu?
Znate vi šta se desilo u Bejrutu.
Moja mreža je bila uništena.
Pa, Hamburg je kazna? - Zavisi da li volite Hamburg.
Osim ako želite da ljudi tako misle?
Da oslabite pritisak na sebe da biste mogli da se upustite u pravu igru.
A to je? - Doktor Fejsal Abdulah.
Hajde, Gintere, verovatno o njemu znamo više od vas.
Šta znate, Marta?
Znamo da ga mesecima držite pod prismotrom,
i znamo da ste pod pritiskom da pokažete rezultate.
I znamo da prebacuje novac preko mreže muslimanskih humanitarnih organizacija
i svaki put kad to uradi, neka od njih nestane.
Doktor Fejsal Abdulah je sve što želimo da bude, i malo više.
Tolerantan je, prosvetljen je, angažovan sa Zapadom.
Ali svaki dobar čovek, ima i ponešto loše, zar ne?
U Abdulahovom slučaju, to malo
bi moglo da vas ubije.
Kad sve to znate, kako to da još uvek hoda ulicima Hamburga,
umesto da trune u nekoj ćeliji u Gvantanamu?
Jer pretpostavljamo, ne znamo.
Novac odlazi, ali ne znamo kuda.
U svakom slučaju, na nemačkom tlu ima zaštitu nemačkih zakona.
To vas pre nije zaustavljalo.
Ne radimo to više.
Onda želite da mi to uradimo.
Više me interesuje, zašto to već niste uradili?
Molim vas da radite sa nama na ovom slučaju, Gintere.
Ne verujem vam.
Stare navike teško umiru.
To je ono što me brine.
Govorila sam o vašim.
Želim vam lep dan. - I ja vama.
Dobio sam tvoju SMS poruku.
Ne mogu ovo više da radim.
Neko će da sazna. Osećam to.
Bojim se.
Gledaju me.
Svi oni.
Završio sam. Gotovo je.
Ja nisam vaš špijun. Ja sam student.
Ne možete da me naterate da ovo radim.
Nikad te nisam prisiljavao ni na šta, Džamale.
I nikad neću.
Znaš to.
Kad smo se prvi puta upoznali,
sećaš li se o čemu smo razgovarali?
Sećaš li se toga?
O porodici, budućnosti.
Većina nas ne može da bira, ali ti si mogao.
Napravio si pravi izbor.
To nije lako.
Ali nema povratka,
za bilo koga od nas.
Ne možemo da vratimo ono što je urađeno.
Pogledaj me.
Dođi.
Ti si moje uši Džamale, i moje oči. Potreban si mi.
Važan si mi.
Dobro.
Zdravo? - Tomi?
Da.
Morate da date Isi Karpovu to što želi.
Gospođice Rihter?
Možemo li da razgovaramo?
Možda bismo mogli da odemo na čaj?
Šta želite?
Preispitao sam poziciju vašeg klijenta.
Moja banka je spremna da ispoštuje njegov zahtev.
Zašto ste promenili mišljenje?
Možda ste me vi ubedili.
Mislio sam da ćete da budete zadovoljni.
U redu.
Bićemo u kontaktu.
Anabel?
Treba da vodimo računa.
Svi mi.
Naša verska obaveza je da dajemo.
Ovo je sveta praksa zakata, jednog od pet stubova islama.
Kroz naše poštovanje prakse milosrđa,
približavamo se Bogu.
Gintere, zvao je bankar, Uradio je to.
Dobro.
Isa! Isa!
Budi se.
Kuda ga vodite?
Bolje je da ne znate.
Moramo da idemo.
Nije bezbedno da ostanete ovde. Ni za vas, ni za njih.
Ovde je odeća.
Tu su makaze i par žileta.
Isa, oni znaju kako izgledate.
Hajde, Isa.
Neka Alah blagoslovi ovu kuću.
Krenuli su.
Kuda ćemo?
Moj brat Florijan ima stan koji je u fazi renoviranja.
Dogovorio je da prestanu da rade nedelju dana.
Gde je sledeća stanica?
U redu.
Izlazimo na sledećoj stanici.
Moramo da nađemo drugi taksi, u redu?
Hej.
Blokirate ulicu!
Hej.
Jebem ti!
Ko je?
Uza zid!
Proveri ostale prostorije!
Prestanite!
Spavaća soba je u redu.
Blizu smo.
Hoću da razgovaram sa gospodinom Bruom.
Razgovarala sam s njim večeras.
Isa, kaže da će banka ispoštovati tvoj zahtev. - Ne želim novac.
Molim?
Očev novac je prljavi novac.
Ali bez toga, nemaš ništa.
Imam Boga.
Doneću ti hranu.
Ovo je vreća za spavanje i još nešto odeće.
Vraćam se čim svane.
Ovo nije zatvor.
Ovo je bilo najbolje što ste mogli da uradite?
Ja sam pećinski čovek.
Ostaviću sobe sa pogledom na tebe.
Pustićete Mora sa lanca?
On mi ne treba da mu dam razlog da vas odjebe.
Izgubili ste Karpova, zar ne?
Treba mi advokat da se slobodno krećem.
Nemam takvu vrstu uticaja, Gintere.
Oboje znamo da imate uticaj na sve što izaberete.
Gledajte, ako želite da vam pomognem, morate da mi kažete.
Recite mi u kojem pravcu idete.
Prošlog meseca, trgovački brod je napustio Kipar.
Nosio je 1.000 tona doniranog žita za Džibuti.
Pristao je na južnoj obali Jemena da utovari gorivo.
Kad je stigao na odredište ostalo je 900 tona žita.
Istovremeno, 100 tona žita
misteriozno je stiglo na otvoreno tržište Jemena.
Novac od te prodaje, upotrebljen je za kupovinu raketnih lansera
za islamske militante.
Mislim da je brodska kompanija Al-Kaidin front.
Mislim da tamo odlaze nedostajuća sredstva iz Abdulahovog humanitarsnog fonda.
Mislite, ili znate?
Hajde, Gintere. Podelite to sa mnom.
Abdulah nije loš tip.
On je naš put do loših tipova.
Čovek obezbeđuje novac za oružje za ubijanje Amerikanaca,
a vi mi kažete da nije loš?
Pa, možda on ne maše zastavom slobode i demokratije
s entuzijazmom koji vi želite, ali... - Dobro.
On gleda svoj narod... - Poštedite me predavanja.
I vidi da je sjeban odavde do večnosti. - Čula sam to već, pa...
Možda mali deo njega želi da vrati uslugu,
ali možda ga to malo čini toliko vrednim.
Zar ne vidite?
U redu. Razumem. Ali to nije ono što bi moj narod rekao.
Šta bi vaš narod rekao? Da ga izbacimo? Da ga ubijemo?
I šta biste onda imali?
Ogromnu jebenu rupu, i ko će to da popuni?
Niko ne zna. Najmanje vi.
Zato ćemo svi da počnemo ponovo da gledamo i da tapkamo okolo po mraku.
Želite da posedujete Abdulaha, to želite?
Čovek sa vašim ugledom i vašim kapacitetom.
Kako nameravate to da uradite?
Karpov ima pristup novcu.
To bi moglo da bude interesantno za Abdulaha.
A advokat?
On joj veruje.
U redu je.
Je li u redu?
Igrajte.
Pokušavate da me impresionirate Gintere? - Ne.
Slušajte, staviću Mora ponovo na lanac,
ali sad mi dugujete.
Hej, Anabel.
Drago mi je da te vidim. Kako je Ursula?
Ne, ne.
Pustite me. Pustite me!
Da?
U redu?
Da. Dobro. - Da.
Rašide?
Ne možete ovo da radite. Ja sam advokat.
Ovo je zločin. - Sedi dođavola, dole.
Advokat?
Ti si jebeni socijalni radnik za teroriste.
Cigaretu?
Tako je, odustala si.
Je li tako?
Je li to sva borba koju ćeš da mi pružiš?
Pacifista.
Znamo o tebi.
Levičarski advokat.
Bogata porodica.
Otac ti je sudija.
Sve što radiš je da mu govoriš "jebi se".
Je li to najbolje što možete da uradite?
Mogu li sad da idem?
Gde da ideš?
Nazad svojim prijateljima, u "Severno svetilište", koji misle da su u pravu?
Ali niko od njih ne vidi dalje od svog nosa, zar ne?
Niko neće da digne u vazduh svoju decu,
jer ste na plaži na Baliju
ili putujete vozom u školu u Madrid ili London.
Kako se dođavola usuđujete?
Kako se dođavola usuđujem?
Reci mi, jesam li prekršio sva pravila iz knjige?
Da sam pogazio suštinu Ustava?
Želiš da prosipaš ta sranja?
Da?
Znaš li, gde si?
Ne, ne znaš.
Ovo je stvarni svet, Anabel.
Borimo se protiv radikalnih otpadnika u naciji, koji se nazivaju islam.
Prešla si granicu.
Sad si na njihovoj strani.
Zdravo.
Nije me briga, šta ćete da mi radite.
Ali ti nisi ona o kojoj govorimo, zar ne, draga?
Isa mora da je zabrinut, bolestan.
Gde god da si ga sakrila,
on se verovatno pita da li ćeš uopšte da se vratiš.
Nadam se da neće napraviti neku glupost.
Hajde, sedi sa mnom.
Hajde.
Napolju su ljudi koji žele da ga uhapse.
Naravno da to znaš.
Zabrinuti smo da će ga pronaći pre nas.
Postoji razlika između njih i nas.
Oni žele da ga povrede.
Mi želimo da mu pomognemo.
Vidiš, Anabel, nismo vaši neprijatelji.
Mi smo vaše rešenje.
Dobro.
Znaš šta su mi rekli moji ljudi?
Kad su te pokupili sa ulice?
Nisi se borila.
Ne stvarno.
Malo si se opirala. Malo vrištala, ali
pustila si im da te odvuku.
Skoro da si želela da se to desi.
Bio ti je potreban neko da to preuzme iz tvojih ruku
jer si ostala bez daha, Anabel.
Znaš da ne možeš da ga spasiš,
ne sama.
Možeš da biraš između nas
i nikog.
Sat otkucava.
Znaš da će da ga pronađu, i kad to urade,
biće na prvom avionu koji se vraća u Rusiju,
osim ako ga ne žele Amerikanci
a onda ni mi, ni on nećemo znati gde je on.
On ne želi novac.
On ga jednostavno ne želi.
Poluradikalan, sve je polu
bogati klinac.
Pola Rus, pola Čečen.
Voli majku, a oca mrzi.
Ti i ja, oboje znamo da Isa Karpov nema pojma šta želi.
Ima još nešto što oboje znamo, zar ne?
Oboje znamo da je nevin.
Onda, šta želite?
Želim da mu pomognem.
Isa?
Isa, žao mi je.
Sanjao sam.
Uhvatili su te. Mučili su te.
I šta se desilo?
Jesam li im rekla gde si?
Ne.
Jača si, nego što sam ja bio.
Ništa im nisi rekla.
Idi i obuci nešto toplo.
Želim da ti pokažem nešto napolju.
U redu je.
Dobro.
Pogledaj ga.
Bezbedan je.
Ovde je krevet za tebe.
Bolje da ne ideš kući.
Gospodin Mor i njegovi momci još uvek te traže napolju.
Pokušavate li da me napijete?
Da.
Kako je Karpov?
Tamo je.
A advokat?
Već sam vam posvetila sve vreme koje mogu.
Bejrut je bio naša greška.
Jedan od naših agenata
uništio je vašu mrežu, a ja znam da ste vi nadrljali. Mi smo zajebali.
Samo sam mislila da treba da znate to.
Pravimo takve greške.
Shvatam zašto nam ne verujete.
Vaši agenti i doušnici su bili kompromitovani.
Ljudi koji su vam verovali su izginuli,
i to zauvek ostaje sa vama.
I iza sve te štete
mi smo živi.
Svi ti životi,
sve te prazne sobe,
za šta su bili?
Uvek sebi postavljate to pitanje?
Zašto smo to uradili?
Ponekad. Ali uvek se vraćam na isti odgovor.
Koji je to odgovor?
Da napravimo da svet bude bezbednije mesto.
Zar to nije dovoljno?
Pomeri svoju kraljicu.
Samo zato što si Rus, ne znači da si bolji šahista od mene.
Ja sam Čečen.
Dobro, pa dobar si u šahu.
Reci mi još nešto o sebi.
Rekao si da ti je majka Čečenka?
Ona je mrtva.
Žao mi je.
Moj otac je silovao.
Umrla je na porođaju.
Imala je 15 godina.
To je bila moja majka.
Divna je.
Moraš da ideš.
Možeš da ga pritisneš još malo.
Pokušaj da ga dobiješ na osećaje.
Ako se to desi, naravno, izgubi srpljenje.
Ali on ne želi novac.
Znam.
Ali on želi tebe.
Ginter?
Treba da vodiš računa.
Možda ga previše pritiskamo.
Ne budi nežna prema meni, Irna.
Ovde nema mesta za to.
Reci mi, gde je to bilo.
Dobro jutro.
Juče je na pijaci u Bagdadu, poginulo sedamdeset ljudi.
Božija volja?
Ili samo čovek koji je bio dovoljno arogantan da ubije u Njegovo ime?
Dobra je.
Lejla i Melik su uhapšeni.
Možda će da budu deportovani,
jer su bili ljubazni prema tebi, i jer su te primili u svoju kuću.
Objasni mi to, Isa!
Božija volja?
Objasni mi, da li između tog čoveka koji je ubio te žene i decu u Bagdadu
i tvog oca, ima ikakve razlike?
Došao sam u Hamburg da počnem novi život. - Ne!
Došao si u Hamburg da nađeš g. Tomija Brua.
Došao si da tražiš novac svog oca.
Rekao sam ti da ne želim njegov novac.
Oprosti mi.
Možda
postoji način da svoju prošlost ostaviš iza sebe, Isa.
Uzmi novac svog oca...
Uzmi novac svog oca, i usmeri ga u nešto dobro.
Usmeri ga u nešto dobro.
Tvoja koza je privezana.
To je samo obična olovka.
Izgleda kao olovka, piše kao olovka i sluša kao olovka.
Ako je rastaviš, to je još uvek olovka.
Je li jasno?
Je li vam jasno?
Radite u ime bogatog muslimanskog klijenta... - Već smo to prošli!
Nekoliko puta!
Koji je došao do velikog nasledstva, a izvor novca je diskutabilan.
On traži da distribuira ta sredstva na duhovno korektan način. - Pobogu!
Ne radim ovo za vas.
Kako god, Tomi.
Zdravo.
Podignite ruke.
Tašnu?
Zdravo.
- Zdravo.
Gospodin Bru? - Da.
Dobrodošli. - Hvala.
Ja sam Džamal.
Moj otac vas očekuje.
Da li biste skinuli cipele? - Naravno.
Ja ću da se pobrinem za kaput.
Gospodin Bru.
Gospodine Bru. - Čast mi je.
Upoznali ste mog sina Džamala?
Da, i drugog na vratima, verujem.
Molim vas sedite.
Izvolite.
Kao što vam je objašnjeno,
situacija mog klijenta u Nemačkoj je delikatna.
Ovde su detalji njegove ponude.
Kao što vidite, postoji specifičan zahtev da se nešto novca pošalje u Čečeniju.
Za bolnice i škole.
Možda je ovo šala?
Dodali ste nulu da me isprobate.
Cifra je tačna.
Odakle dolazi novac?
Dolazi od njega, u formi nasledstva.
Moj klijent ga smatra nečistim
i traži vaše smernice u raspolaganju sa njim na način koji je primeren vašoj veri.
Verujem da ste častan čovek.
Ali recite mi, zašto bi trebalo da vam verujem?
Sigurno moramo da verujemo jedan drugom.
Spreman sam, po instrukcijama mog klijenta
da sredim da značajna sredstva budu prebačena vama.
Poznati ste kao religiozan čovek.
Pouzdan čovek.
Prihvatam da ćete taj novac da usmerite
za ono što on namerava.
Zašto ovako hitno?
Pravni status mog klijenta u Nemačkoj je nesiguran.
Preporučio bih da sada prihvatite ovaj poklon,
jer on možda neće biti u položaju da to još dugo nudi.
Želim da me ujutro odvezeš u Hamburg.
Hvala ti Džamale. - Nema na čemu, oče.
Gospodine Bru.
Izvoli. - Hvala.
Doktore Abdulah, mogu li da vam predstavim vašeg dobrotvora, Isu Karpova,
i njegovog advokata, gospođicu Rihter.
Želim nasamo da razgovaram sa Isom.
Naravno.
Gospođice Rihter?
Molim te, reci mi,
zašto si se odlučio da daš ovaj velikodušan poklon?
Da li si pod pritiskom?
Ne.
Pogledaj me.
To je nečist novac, gospodine.
Pripada čoveku koji je učinio veliko zlo.
Mom ocu.
Želim da ga se oslobodim.
Čije grehe iskupljuješ dajući ovaj poklon?
Grehe mog oca.
A svoje sopstvene grehe?
Verujem da se osećaš izgubljeno,
bez Boga ili ljubavi.
Moraš da izabereš Alahov put.
Tek tada ćeš da budeš istinski oslobođen ovog tereta.
Zadovoljan sam gospodine Bru, jer je njegova ponuda originalna.
Odlično.
Ovo je spisak dobrotvornih organizacija, sa njihovim bankarskim detaljima,
za vašu verifikaciju.
Izvolite.
Izgleda u redu.
Čekaću dalje instrukcije.
Majkl.
Dobrodošao u Berlin.
Jesu li svi dobili moj izveštaj?
Da.
Moraš da se koncentrišeš na Burgdorfa, ministra unutrašnjih poslova.
Konačna odluka će da bude njegova.
Trebaće mi pasoši za Karpova i Turke.
Mi ne izdajemo pasoše.
Dao je reč advokatu.
Jesam, i ovog puta, želim da to nešto znači.
To je tamo gore.
Proverili smo svako ime na spisku humanitaraca. Svi su čisti.
Gospodine Bahman, izvolite.
Gledate u mene, u nas,
ali mi ne postojimo, ne zakonski, ne službeno,
jer nemačkoj obaveštajnoj službi je potrebno da završi posao
koji nemački zakon neće dozvoliti,
tako da ja i moji ljudi ostajemo u senci.
Ostajemo na ulicama.
Mi stvaramo vreme.
Naši izvori ne dolaze nama, mi tražimo njih.
Postali smo njihovi prijatelji.
Njihova braća, njihovi očevi,
njihovi ljubavnici, ako moramo.
Kad postanu naši, i samo tada,
usmeravamo ih ka većim ciljevima.
Potrebna je belica, da se uhvati barakuda.
Barakuda da se ulovi ajkula.
Ja ne pecam, gospodine Bahman.
To je metafora, Erharte.
Samo metafora.
Koristimo naše vreme.
Posmatramo. Čekamo.
Gledamo šta Alah obezbeđuje.
Dakle, ovog puta Alah je obezbedio Isu Karpova i njegove nečiste milione.
Kao što možete da vidite iz izveštaja koji je sastavio moj tim,
doktor Abdulah je obezbedio širok spisak svojih omiljenih dobrotvora
da budu primaoci tih miliona.
Svaki od tih dobrotvora je čist prema evidenciji CIA.
Verujem da će jedno od imena sa spiska da zameni drugim.
Navigacionu kompaniju "Sedam prijatelja".
Kakvu vrstu dokaza možete da nam predočite?
Dokaz je ono za čime tragamo.
Ako ovaj Abdulah,
ako ova barakuda, ako sam dobro razumeo metaforu,
zagrize mamac,
sa čim ćete da obezbedite njegovu saradnju?
U negativnom smislu,
pretnjom od gonjenja, zatvorom
javnim poniženjem, diskreditovanjem njegovih dobrotvora,
deportacijom njegove žene i dece.
Ja biram pozitivno.
Amnestiju, državljanstvo, za koje je aplicirao bar 6 puta.
Sad nudimo državljanstvo finansijeru terorista?
Svi ste upoznati sa operativnim planom?
Imamo tri sata da uhapsimo Abdulaha i pridobijemo ga za sebe
i vratimo ga kući pre nego što bilo ko primeti.
A ako on ne pristane?
Onda je vaš.
Radite sa njim šta god morate.
A Isa Karpov?
Njega ćemo da ostavimo na miru.
Za mene je to neprihvatljivo.
Nađite nekog drugog da paradira pred kamerama.
To je dogovoreno.
On je pod našom zaštitom.
Marta, kakvo je američko viđenje?
Možda, ako biste mogli da nam definišete
šta bi bio dugoročni cilj.
Šta pokušavamo da postignemo?
Da svet učinimo mirnijom mestom.
Zar to nije dovoljno?
Gospodine Bru?
Sutra ujutro.
Hvala što ste me obavestili.
Kako se osećaš?
Dobro.
Odvezi ga u banku i onda nestani.
Razumeš li?
Prisiljavate me da izdam vlastitog oca.
Ne idaješ ga. Spašavaš ga.
To je čin ljubavi.
Odobren mu je azil.
To je najbolje što sam mogao da uradim.
Dala sam vam Isu.
Isa vam je dao Abdulaha.
Šta je sledeće?
Šta ćete da mu uradite?
Abdulahu? - Da.
Ništa loše.
Obećavam.
Vidi.
Šta to znači?
Znači da možeš da ostaneš.
Imam nešto za tebe.
Zvaću te kad završim.
Doktore. - Zdravo, gospodine Bru.
Ovo potvrđuje prijem sredstava od gospodina Karpova
na vaš novi račun, koji smo ovde otvorili.
Ovo su dobrotvori koje ste naveli sa njihovim bankarskim detaljima.
Svaki od transfera, prijavljen je u našem sistemu i spreman za slanje.
Molim vas da li biste proverili sve detalje?
Ime nosioca računa i novac koji je doznačen svakom primaocu,
a zatim potvrdite svaki, svojim potpisom.
Želeo bih da napravim zamenu.
Moram da promenim ime.
Navigaciona kompanija "Seadm prijatelja"?
Da.
To je brodska kompanija, ali njihov posao je dobrotvorni.
Možemo da imamo svu pomoć sveta
ali to je bezvredno, ako ne možete da je isporučite ljudima kojima je potrebna.
Da.
U redu.
Vaš konačni potpis.
Hvala vam mnogo.
Izvinite.
Izvini tata.
Zaglavio sam se u saobraćaju.
Ništa se ne pomera.
Da.
Nažalost, moj sin kasni.
Dozvolite nam da pozovemo taksi.
Ulazim. - Srećno.
Dobro.
Da.
Taksi za Bru banku.
Bilo mi je zadovoljstvo.
Vozite u, Blankeneze.
Odbij!
Čekajte.
Stanite! Šta radite?
Čekajte. - Ne!
Ne.
Isa!
Šta se dešava? - Ne!
Ne!
Ustani.
Ne!
Isa, ne!
Prestanite! Ne!
Ne, Isa!
Jebem ti!