- Hvala. - Nema na čemu.
Gdje ideš?
Kući.
I ja isto. Gdje je "kući" za tebe?
U Pearlu.
Ozbiljno, živiš u Pearlu?
- Da. - I ja živim u Pearlu.
- Ozbiljno? - Da.
Da, na Cannon Aveniji.
Živiš na Cannon Aveniji? I ja živim tamo.
U kojoj kući?
Izvini ... ovo je bilo pomalo nekulturno od mene.
- Nemaš potrebe da ... Ne, to je u redu.
- Živim u 318. - Ja u 310.
A tako.
Čime se baviš?
Ja sam medicinska sestra.
Inače, ja sam Freddy ...
Ana.
A šta ti radiš?
Ja sam projektant ...
danju a umjetnik noću.
Projektant? U gradskom pozorištu?
- Da. - Kojom vrstom umjetnosti se baviš?
Stripovi, uglavnom.
Nešto kao za djecu?
Ne baš. Evo.
Evo, dozvoli mi da ti pokažem ...
Imam ovo ...
Evo ga.
Dozvoli da ti pokažem ... ovo.
- Hvala. - Žao mi je.
To je nešto što ja ... radim.
Dobro je.
Strpi se ...
- Šta radiš? - Čekaj malo.
U redu.
U redu, gotovo.
- Samo bih otišla ... - Da, naravno, razumijem.
- Hvala ti. - Da.
Znaš, mogli bi izaći negdje ponekad,
jer živimo tako blizu.
Da, možda.
- Samo na kafu. - Možda.
Čaj? Milk shake?
"Herpewflow" (američko piće), Liker od jaja?
"Yohoo", "Puperty"?
Možda, ok?
- Udata si? - Nisam.
- Vjerena? - Ne
- Ti si časna sestra? - Ne!
Ja...
Samo... htjela bih sada nešto pisati, u redu?
Molim te, samo izvoli, uradi što trebaš.
Piši.
Pišeš o meni?
Bilo jednom jedno lijepo mjesto koje se zvalo Marilyn.
Maryland.
Izvinjavam se. Maryland.
A u toj zemlji živjeo je vitez ...
Prokletstvo.
Halo?
Jel ima nekog?
Jen!
Ima li koga?
Halo!
Ikoga....
"Vidimo se kasnije, gospođo."
Ima li koga?!
Ima li koga u kući?
Ko si ti?
Ana?
Jesi li dobro?
Momenat.
Ne mogu ti opisati kako mi je drago vidjeti nekoga.
- Freddy, zar ne? - Da.
- Šta se dešava? - Ne znam.
Tražio sam po gradu, ali još nisam našao nikoga.
I ja isto.
- Možeš li isključiti muziku? - Da!
Izvini, ova pjesma ludo zvuči.
- Dakle, nismo mogli naći ... - Što ...
- Izvini, prvo ti. - Ne, ti prvi.
Jesi li našla nešto?
Ne.
Mislila sam otići u policijsku stanicu.
- Tako je ... - Da.
Dobra ideja.
Ima li koga?
Moj Bože!
Šta?
Ništa.
Znaš li šta radiš?
Ne, ne baš.
Ima li koga? Mi se emitujemo iz Pearla.
Da li me neko čuje?
Čuje li neko?
- Nastaviti ti govoriti. - Gdje ti ideš?
Halo?
- Ima li koga? - Da li se pritisnula tipku?
Jesam!
Halo?
- Ovo je čudno. - Ne radi?
Ne znam. Ili ne radi ili ne može uhvatiti nijednu frekvenciju.
Moj televizor je takođe bio statičan.
Za šta je to?
Čula si za "biti spreman"?
Znaš kako se to koristi?
Šališ se?
Dvoje nas je, ali negdje ćemo sresti više ljudi, zar ne?
Da, vjerojatno se svi sada nalaze u tržnom centru.
Koji je ovo đavo?
Šta je ovo?
Vozi.
- Kreće se . - Šta?
Ulazi u auto.
Hajde.
Moj Bože!
Ovo mjesto je ovdje još od kad sam bila dijete.
Da, to je stara trpezarija.
Moj Bože!
Oprostite.
- Oprostite. - Oprostite?
- Halo? - Halo? Gospodine? Gospođice?
- Zdravo. - Halo.
Halo.
Mislim da te ne mogu čuti.
Halo.
Ja sam ...
Zdravo...
Halo?
Ovo je jedino mjesto u gradu koje se nije mnogo promijenilo ...
tokom svih ovih godina.
Možda ga zbog toga toliko i volim.
Kako napreduje.
Nadam se da ti ne smeta krv.
Znaš da imam jak želudac.
"17-ta godišnjica sajma - KARNEVAL"
Možeš li uzeti kratku pauzu?
Imam nešto za tebe.
To je pripadalo mojoj majci.
Dala mi je prije nego što je umrla.
Ali je tvoj.
Ne više. Sretan rođendan!
Hvala, teta Lu.
Tebi to svakako ljepše pristaje .
"... kreće se i do preko 27 km na sat."
- Sjećam se toga. - ...takođe, znatna oštećenja ...
Šta se desilo?
Freddy, bila sam ...
Sjedila sam ovdje. To sam bila ja ...
kada sam imala 11 godina.
Reci mi, čega se sjećaš nakon onog u autobusu?
Probudila sam se u svom krevetu. Otišla sam na posao ...
Mislila sam da je suviše kasno.
Bio sam u svom studiju,
prespavao sam noć tamo gore.
Probudio sam se sav bradat.
Kao da se nisi brijao mjesecima?
I ja isto... ne sa bradom ...
Da, razumijem.
Možda je došlo do evakuacije.
Zbog virus koji izazvati rast kose?
Osim toga, mislim ...
da su ljudi vjerovatno otišli u žurbi.
Ma nemoj?
A šta drugo.
Pomiče se brzinom oko... 1,2 km na sat.
To je oko 8 km do grada,
što znači da ...
treba nekih 64 ili 65 sati da stigne tamo.
To je manje od 3 dana.
Idemo odavde prije nego li stigne preblizu auta.
Mislim da ima uticaja na bateriju ili nešto.
Stvarno ćeš to koristiti?
Šta?
Pada mrak.
Blokira sunce.
Mislim, mora da postoji izlaz.
- Možda u podzemlju. - Ne zvuči kao da imamo ...
- tunele podzemne željeznice. - Ali, imamo kanalizaciju.
Sve te kilometare izvan grada?
Moramo ponijeti zalihe, za svaki slučaj.
Slušaj, Freddy.
- Da li si razmišljao o tome da bi mogli biti ...
- Šta? Mrtvi? - Da.
- Prošlo mi je i to kroz glavu. - I?
To je mogućnost.
Ali ne vjerujem da je tako.
Mislim, mogla bi biti još jedna stvar, znaš? Neka vrsta ...
alternativne dimenzije, ili
neki paralelni svijet.
Ti to ozbiljno?
Moguće je.
U redu, ali zar tebi nije čudno što nema tragova života?
Nisam vidjela nikakve ptice na nebu, ni insekte.
Da, vjeruj mi,
primijetio sam to.
Sranje.
Šta?
Moram ti nešto pokazati.
Mislim da je ovo nekakva stvar za snimanje.
Da, izgleda da upravo sada snima.
Premotajmo nazad.
"Šta misliš o tome?"
"Pa, tehnički ne pokazuje veliki napredak, "
"u posljednjih nekoliko očitavanja pokazuje vrlo nisku aktivnost "
"podjednako i Alfe i Delte."
- Šta to znači? - Ne znam, premotaj ponovo.
"... Alfe i Delte. Ono što me brine je ..."
"temperatura i neuravnoteženost neurona..."
"Dijagnoza?"
"Pa, zapravo ja ne vidim drugu opciju ovdje. "
"Dodjelili smo sobu za ovu situaciju, ali ... "
"iskreno, vrata su zatvorena. "
"Pogledajte tamo iza. - Da. "
Ovo je nečija bolnička soba.
"U redu, uzmimo još nekoliko dana, recimo do četvrtka? "
"- 17-ti Mart? - Da, to je u redu po meni. "
"Da bi dali vremena porodici da se suoči sa tim."
Razgovarali su o nečijem mozgu,
izgleda da su odlučili prekinuti nečije održavanje u životu.
"Kakva šteta."
"Zaista."
"Pa, posljednja prilika za probuditu Anu. "
Sranje.
Ako je neko u komi u ovoj bolnici,
- ...u kojoj bi sobi bio? - Šta?
U kojoj sobi bi bio?
- Šta ovo znači? - Šta?
Zašto ne bi provjerila prokleti srčani monitor umjesto mene?
Nemoraš da se ponašaš kao šupak.
Ne moram, naprosto reagiram ...
To je 120 otkucaja.
- Šta to znači? - Da je visok.
- Koliki je broj otkucaja tvog srca? - Zašto?
- Samo provjeri. - Nizak, ok?
U redu.
Sjedi.
Hajde sjedi. Imam neku ludu ideju.
U redu.
- Samo diši. - Ma daj!
Samo se smiri.
Šta kažeš na ovo?
- Misliš... - Svijest.
- To je nemoguće. - Možda jeste,možda i nije.
Kuda si pošao?
- Šta tražimo? - Moju sobu.
- Šta misliš? - Ne.
Hajde.
Ovo se ne dešava.
Ne razumijem. Ovo se ne dešava, zar ne?
Pa, dešava se, zar ne?
Bože, kako se ovo dešava? Osim toga, nije 14-ti Mart.
- Možda jeste. - To znači da je ono u autobusu ...
bilo prije 2 mjeseca, Freddy.
Da, to je razlog zašto smo se probudili kao ...
... dlakava bića.
Ali nije istina to što govoriš ...
- Nije istina. - Ne znam više šta je stvarno,
a šta nije.
Ali glasove koje smo čuli došli su ...
tvoje sobe, one sobe, zar ne?
I izgleda da snima neprekidno, kao da je uživo.
Možda smo bili u komi 2 mjeseca.
Pa zašto smo se probudili danas?
Šta se desilo u zadnjih 8 sedmica?
Slušaj, ako je ono što je rekao za tebe istina ...
-...i zaista je 14. mart, imamo ... -Tri dana.
Tama ...
Zato se tama kreće iznad nas,
za tri dana će sve biti gotovo.
Kako da izađemo?
Mislim da treba da prođemo kroz to.
Zaboravio si da, ako smo blizu te stvari ...
počinjemo se osjećati bolestno?
I akumulator od mog auta će početi da crkava?
Još gore stvari će se dogoditi ako ostanemo ovdje predugo.
Da ... Pa, ako imaš neku bolju ideju, daj da je čujem.
Samo ...
-...ostani blizu mene, ok? - Sigurno uživaš u svemu ovome ..
Kako to misliš?
Pa, upucavao si mi se u autobusu
i to ne baš tako nenametljivo.
Pa, to je bilo prije nego što sam shvatio da si ...
prilično teška.
Osećam se loše Freddy, hajde da se vratimo!
Ne, nećemo!
Čekaj.
Drži se.
Vidio sam ovo ranije.
Sranje.
Možda sam uzeo sretni.
Nemoj računati na to.
Jedan manje, još 1.000 za probu .
Ozbiljno, ne osjećam se dobro, Freddy.
Ok, znam da to tebi ništa ne znači.
Da, da, i ja to osjećam. Samo ...
daj mi minut.
Šta misliš kuda ovaj lanac vodi?
- Blijeda si. - To je najljubaznije što si mi rekao...
tokom cijelog dana.
Mislim da je najbolje da odemo odavde.
- Čekaj. - Šta je to?
Hajde!
Daj mi ključeve.
Daj mi ključeve!
Daj mi...!
Zar mi nisi mogla dodati ključeve.
Oprosti.
Šta je to bilo?
Gdje ideš?
Poželi mi sreću.
Moj Bože!
O Bože, Freddy!
Dobro je! Sranje!
Hajde!
To!
U redu, u redu.
O Bože!
Da.
Mislim da je mrtav već duže vrijeme.
Idemo napolje.
- Gdje idemo? - Znamo da su putevi ...
blokiran, ali još uvijek nismo pokušali vodom.
To bi bilo teško, u ovom trenutku, zar ne?
- To je veoma dobar stav. - Žao mi je.
Upravo sam saznala da sam u komi,
i da mogu biti mrtva za 3 dana.
A sada postoji i džinovsko stvorenje, da ne spominjemo ...
da nemam svoj um ... ili dušu, ili ...
Ti si šta?
Hemijsko tijelo?
Pošla sam da kažem stranac.
Hajde.
- Šta radiš? - Ovdje sam odrastao.
Rijeka se tamo iza.
Ne izgleda li ovako godinama.
- Phil. - Ovo je tvoj otac?
Ne, to je moj očuh.
Hej drugar ...
Slušaj, tvoja majka mi je rekla ...
da razgovaram s tobom o onome što se dogodilo u školi danas.
Ništa se nije dogodilo.
- Potukao si se. - Pa šta?
Kažu, ukrao si nečiji novac za užinu.
To nije istina.
Slušaj, vjerujem ti, ali tvoja majka ...
Znaš, ona gubi strpljenje s tobom, Freddy.
Znaš ...
nakon onoga što se tamo desilo prije nekoliko sedmica, a sada ovo.
Ona me samo želi poslati negdje.
Pa, ako ne budeš pažljiv, ona će ti prestati prijetiti.
I to će sigurno i učiniti.
A zašto ti nisi uradio ništa zbog toga?
Slušaj, ona te je htjela kazniti cijeli dan,
rekao sam joj da te pusti da ideš na karneval.
- Kako si to uradio? - Ne brini se.
Imam nešto za tebe. Znam da nije baš ništa od tvojih omiljenih stvari,
ali ...
To je lopta sa velikog prvenstva, velika stvar.
Mogli bi izaći i, znaš, da ti dam nekoliko savjeta.
Da ... možda kasnije.
Samo pokušavam da završim nešto sada.
Da, ne brini, nema problema. Samo bih htio...
da uzmeš ovo.
Slušaj, kloni se problema, u redu?
"Iza zavjese"
Jedina stvar koja mi je bitna su stripovi.
Oni su moj bijeg ...
Mislim da je još uvijek tako.
Kakve stripove voliš?
Moji omiljeni su horor stripovi.
Znaš, priče o natprirodnom, paranormalnom, drugim svjetovima.
Nešto kao "Cleafangers".
Kao "Cleafangers" je pomalo okrutno.
Po mom mišljenju, ne postoji ništa bolje od ...
"nastavlja se..."
"Nastavlja se..." je kao da kažeš "Još nije gotovo".
Kad sam bila dijete, željela sam biti pisac knjiga.
- Da? - Da.
Pisala sam užasna djela, mislim stvarno užasna.
I uvijek sam se pretvarala, da to nisam bila ja ...
koja je to napisala.
Da bi onda kritikovala moj ...
fantastični ... riječnik.
Moje genijalne spletke.
Nisam ovo trebala nikome pričati, glupo je.
Ne, nije.
- Zašto si prestala? - Jer nisam bila dobra.
Meni kažeš?
A zašto bih nastavila?
Zato što mi se to sviđa.
Uživam kad otkrijem
da su neki ljudi jednostavno idioti.
Kako mogu prekinuti tvoje održavanje u životu, kad je to protivzakonito?
Ne, ako se slažeš da to učine.
Zašto bi to uradila?
Moja tetka me je odgajila, ona je bila ...
takoreći moja mama...
Doživjela je nesreću i poslednju godinu života
provela je u bolnici, bez svijesti.
Nisam htjela da mi se desi tako nešto.
Žao mi je.
Vjeruješ li da postoje... duhovi
ili duše?
Spomenila si dušu kad smo bili ispred one prodavnice.
- Umove ili duše. - Ne znam.
Pitam se da li postoji ...
dubok san za duše?
Možda je to ono što su snovi.
- Mislim da se ne bi trebali razdvajati. - Slažem se.
Znaš, mogu ti reći kakva si osoba na osnovu tvoje spavaće sobe?
Zadnje što mi treba sada je da me analiziraš.
U redu, da čujem.
Pa ...
Vrlo si čista, takođe i tvoj pod.
Način na koji si poredala one male kutije
tamo pored zida...
čudan je.
Vidim tebe
sa kopijom "Beowulfa", kao malo čitanja pred spavanje.
Spavaš sama, uvijek na istoj strani kreveta.
Iako imaš jastuk i na drugoj stani.
Kao da čuvaš to mjesto za nekoga.
Znaš da nisi sama, Ana.
Ovo je onaj koji si crtao u svojoj sobi?
Da.
- Izgledaju kao ona vrata. - Šta ako jesu?
Šta?
Vidiš.
- Ključevi, svijeća. - Ništa od ovoga nije stvarno.
Zašto ne bismo jednostavno zamislili da smo izašli odavde?
Probaj, ja sam već pokušao.
Kakvog smisla ima bilo šta od ovoga.
Osim ako je ovo stvarno.
Ovo mjesto može postojati u alternativnoj dimenziji,
duhovna dimenzija, možda.
Očigledno je kopija drugog grada
u kojem smo živjeli. Ali to ne znači da ovo nije stvarno, zar ne?
Mislim, kako definišeš stvarnost?
Ne znam.
23. Avgust 1992.
- Dana kada je umrla moja tetka, bio je ... - Taj ista dan.
Šta si radila tog dana?
Freddy!
"Hoćeš da igramo igru???"
"- Naravno. - U redu. "
Šta misliš o ovome? Zvuči zabavno.
Tri gađanja, molim.
Da vidimo šta možeš da uradiš s tim.
- Nemoj promašiti, Freddy. - Prestani.
- Nemoj pogriješiti, Freddy! - Perverznjak.
Čuo sam te!
I eto ga.
Zašto nećeš uzeti ono?
Igram samo za jednu jedinu stvar.
- Ovaj "Spiderman" strip. - Stripovi su za gubitnike.
Dobar pogodak.
Zaboravio sam da ti obožavaš Teddy medvjediće.
- Ako mi daš jednog. - Možda ...
ako prestaneš da me dekoncentrišeš.
Šta kažeš, da prvo odemo da zavrtimo "Kolo sreće"
a onda idemo započeti rad na tvojoj predstavi?
- Dogovoreno! - U redu.
- Teta, jesi li dobro? - Da.
Da, dobro sam.
Jesi li sigurna?
Da, u redu je.
Samo sam ostarila, pretpostavljam.
Hoćeš da pokušaš ponovo?
- Ne, ne mogu. - Nema veze.
U redu, želiš sranje.
Dođi ovamo seronjo.
Hej, hej, hajde. Pusti ga.
Ono što sam rekao je ...
da se idemo pravo zabaviti.
Kladim se da Freddy nikada nije...
bio u nekoj pravoj ukletoj kući.
- Naravno da sam bio. - Stvarno?
- Kako ćeš to dokazati? - Vodim vas tamo.
Mislim da smo upravo izgubili djetinjstvo.
Hej, šta se događa?
To je bio dan kad se to desilo.
Po dolasku kući.
Dan kad se desilo šta?
Moja tetka i ja smo izvodile moju predstavu u dnevnom boravku.
Imale smo kostime i rekvizite.
Tako smo to ozbiljno shvatale.
Pa, barem sam ja.
Pretvarala sam se da sam ispred puno publike.
Velika publika mi kliče u mraku.
"A moja tetka, uvijek me je pratila. "
Bila je slaba, ali je to radila zbog mene.
I tada je krenulo naopako, ubila sam je.
"To je bila moja krivica."
Stavila sam svijeće i to vrlo blizu.
I to je ...
To je bila moja greška, Freddy.
Ne, ne ...
Šta god da se desilo, izgleda kao nesreća.
Nije bila nesreća, to se desilo zbog mene.
Nekako nas prate događaji iz tog dana.
A ja ne želim da se vratim u taj trenutak.
Ok, samo mi ispričaj tačno šta se desilo.
Hajde, ovamo.
Idemo ispod stola!
Šta radiš?
On ima ključ.
- Mislim da sam ga pogodio. - Jesi li ga ubio?
Ne, zamalo.
"Put je bio dug i težak."
Ali vitez je nastavio jer je htjeo kralja učiniti ponosnim,
"i ubiti čudovište."
U redu, čekaj.
Ovo je mjesto gdje su vrata i sidro za koji je vezan lanac.
To znači da je lanac ...
- Freddy. - ...otprilike dug oko 1.6 km.
U redu. Ovdje je radius u kojem se on može kretati,
a ovdje smo mi.
Dakle, sigurni smo.
Freddy, mislim da znam šta je ova stvar.
Ulazi čudovište, veliko šugavo stvorenje
koje se hrani ljudima.
Koliko si imala godina kad si ovo napisala?
- Rekla sam ti da je loše. - U redu, znači ...
Vrata iz mog stripa i čudovište iz tvoje knjige.
Mislim, reci mi kako da ubijem ovu stvar. Ti si napisala priču!
U priči, vitez ga ubija, ali da bi se to dogodilo ...
trebamo nekog viteza ovdje.
Da, pa, ne možemo izaći kroz vrata
dok ne dobijemo ključ.
I mislim da već imaš neki sjajan plan kako da ga uzmeš.
Jesi li siguran kako ćeš to učiniti?
Da, bio sam pomalo piroman u školi.
U redu, moramo učiniti to brzo.
Šta misliš da će se dogoditi ako ne odemo?
Mislim, ti nemaš šta izgubiti. Možeš biti dobro u tom slučaju.
Slušaj ...
Poželi mi sreću.
Sranje!
Loš si stijelac. Daj mi to.
Freddy.
Freddy, mislim da su ovo samo odresci.
- Sranje! - Šta je?
Moramo doći do auta.
Proklestvo!
- Šta da radimo? - Pokušaj ponovo.
- Freddy, crkao je. - Hajde, pokušavaj opet!
Možda bi trebali ostati ovdje.
Imam podrum.
Ova kuća će nestati za nekoliko sati.
Hajde.
"Noć lovca - 13. mart"
Hajde.
Ne bi vjerovala koliko je ova stvar jaka.
Nekada sam visio na plafonu sa ovim.
Ne mogu prestati da se tresem.
U redu je. Hajde.
Hajde, hajde.
Nisam bila ovdje dugo vremena.-
Ja sam ponekad dolazio.
Mora da je iz sedamnaestog vijeka.
Znaš? Nikad te nisam pitao odakle si se vraćala autobusom.
Bila sam na odmoru.
Sama?
Nije bilo tako loše.
Da, mislim da smo oboje usamljenici.
Koji je tvoj razlog?
- Previše posla, pretpostavljam. - Moja projekcija?
Žao mi je što sam te ignorisala u autobusu.
To nije ono što se očekuje samo zbog poziva na kafu.
Ako ne uspijemo izaći odavde ...
samo želim da znaš ...
- Jesi li dobro? - Dođavola.
U redu, u redu.
Hajde, hajde...
U redu je.
Smiri se.
Gdje ideš?
Neću dopustiti da umreš, Ana.
Tako da me nemoj pratiti.
Ne!
Bilo jednom jedno lijepo mjesto, koje se zvalo Marilyn.
- Maryland. - Izvinjavam se. Maryland.
A u toj zemlji, živjeo je vitez.
Njegov šef je bio kralj,debeli čovjek, sa velikom bradom.
Zvao se "Lord Donbery".
Je li tačno je da ovo mjesto ukleto?
Kladim se da je ovo bila bolnica za vrijeme građanskog rata.
Kažu da duhovi svih ljudi koji su ovdje umrli ...
i dalje hodaju hodnicima.
Nakon 3 i po sedmice putovanja konačno je stigao ...
u tajnu pećinu čudovišta.
To sam ja.
Šta će ti to?
Pogledajte te rupe na ulaznim vratima? Pogodit ću ih.
Lažeš, ne možeš ni dobaciti odavde.
Gledaj me.
Došao sam da ti odrubim glavu.
To ne liči na urlik.
Mnogo bolje. Sad ćeš da osjetiš moj mač
prljava zvijeri!
Evo ga ide.
Dođavola, jesi li ti to uradio?
- Freddy, hajde. - Žao mi je.
Nisam znao.
Freddy, dođi ovamo. Ne ostavljaj me.
To je bilo pogrešno.
- Nisam znao da sam bio ovdje. - U redu je.
U redu je, u redu je...
To je razlog zašto smo ovdje.
Ne, ne, Freddy.
Freddy, molim te, molim te ne idi.
Ja te se ne bojim.
Hajde.
Ana!
Zdravo.
Gdje je Freddy?
Mogu li ti pomoći?
Tražim Freddy-ja.
Ja sam osoba koja se brine za njega.
Uđi.
- Javi mi ako ti nešto zatreba. - Hvala ti.
- Freddy. - Zdravo.
Bože, bila sam u bolnici.
Bila sam tako uplašena.
Bila si u autobusu, zar ne?
Freddy...
ti se ne sjećaš?
Sjećam se da smo imali dobar razgovor.
"Ne sjeća se ničega"
"Ničega osim da je bio u autobusu."
Međutim, svega prije toga se sjeća sasvim jasno.
Ovo možda zvuči ludo, ali ...
"On je bio sa mnom u komi, bili smo ... "
"Bili smo ovdje, u ovom gradu, sami na svijetu. "
Ne znam, ja ...
On je imao te živopisne snove ...
Ali se sjeća samo dijelova.
Ovaj je vaš.
Voljela bih ostati s njim.
Poznaješ Freddy-ja na neki način?
Živjeli smo u istoj ulici, blizu jedno drugog.
Ne sjećam se da sam uradio nijedan od ovih.
Ti si genije.
Poznavali samo se prije onoga u autobusu?
Na neki način.
Zašto imam osjećaj da te odnekud poznajem?
Vidiš, to sam ja?
Sjećaš se?
Skoro.