A MÉLYSÉG LÉNYEI
Létünk központja egy hatalmas dinamó.
A Nap.
Ő adja a meleget és a fényt, hajtja az élet csodás motorját.
A tápláléklánc, melynek mind részei vagyunk.
Lehetsz bárki, akár megrögzött húsevő,
a vacsorád növényekkel kezdődött, a napfény táplálékká alakulásával.
Vagyis mindannyian…
napenergiával működünk.
Talán igazuk volt a Napistent imádó egyiptomiaknak.
A Nap négymilliárd éve ad életet mindennek…
szárazföldön és a tengerben.
Rover Egyes, itt Rover Kettes.
Az árok szélénél járunk, megkezdjük a merülést, vége.
Dijanna Figueroa vagyok, a Santa Barbara egyetem doktorandusza.
- Király! - Vettem. Kezdjük a merülést.
Nekem van az egyik legmenőbb munkám a világon.
Nézd azt a spirál korallt!
Tengerbiológus vagyok.
Az óceán mélyén élő fantasztikus organizmusokat tanulmányozom.
Semmit sem csinálnék szívesebben.
Lenyűgöző ez a fal.
Épp a fotoszintézis határán járunk.
Eltűnik a külső fény.
Kizárólag a buborékod technológiájára vagy hagyatva,
hogy lemerülj a rejtélyes mélybe, ahol sosem tudhatod, mit fogsz látni.
- Nézzétek azt a sok krillt! - A mindenit!
Mintha a krill mennyországban járnánk, Rover Egyes.
Egyetértek, egészen elképesztő.
Nem sok élőlényt látok. Te?
Szinte semmit. A fotikus zónán kívül járunk.
Mintha a holdon járnánk, igaz?
Igen.
Ott egy tengeri liliom!
Dijanna, ott egy tengeri liliom. Végre találtunk egy lakót.
Idelent a legtöbb állat lebegő-szűrögető szervezetnek tűnik.
A felszínről alig szűrődik be fény, ezért nem sok minden él meg idelent.
Vannak az óceánnak olyan részei, ahová bár a napfény sosem ért el,
mégis izgalmas életformák virulnak.
Amikor felkértek, hogy csatlakozzam az expedícióhoz,
igent kellett mondanom.
Keldysh, Ares híd.
Megkezdjük a merülést. A MIR Egyes hamarosan elindul.
Van egy központi munkabázisunk…
Jim Cameron vagyok, és imádom ezt az egészet.
Felfedezés. Igazi, hamisítatlan mélytengeri kutatás.
Sokkal izgalmasabb bármelyik hollywoodi különleges effektnél.
Szememben a mélytengeri expedíciók felérnek az űrutazással.
Miért ne hozhatnánk össze a világűrt a mélység világával?
Tenger-, asztrobiológusok és űrkutatók tartanak velünk.
Így kerültek ide az űrkutatók,
több ezer kilométerre a legközelebbi szárazföldtől, a mély sötétjébe,
a valaha felfedezett legőrültebb idegen lények közé.
Két hajó, négy pilótás tengeralattjáró,
40 merülés összesen 10 helyszínen az Atlanti- és a Csendes-óceánon.
Szeretem a nagy feladatokat, de ez mindent felülmúlt.
Együtt ereszkedünk le, próbálj közel maradni, anélkül, hogy ütköznénk.
A kommunikáció mindegyik járművön azonos frekvencián történik,
részben angolul, részben oroszul, és akarom, hogy lássuk egymást.
Az volt a terv, hogy összehangoljuk a 4 tengeralattjárót és a 2 hajót,
így a 2 MIR és a 2 Rover találkozhat a tengerfenéken.
A világon először.
Dr. Anatolij Szagaljevics az Orosz Tudományos Akadémia munkatársa.
Lassan egy évtizede dolgozunk együtt.
Kalandorok vagyunk.
Kétszer merültünk a Titanic-hoz '95-ben és '01-ben, és egyszer a Bismarckhoz.
Valahol a Bismarck közepén azt mondja Anatolij:
„Érdekesek ezek a roncsok, de foglalkozhatnál valami igazival is.”
„Csináljunk valami tudományosat. Valami igazit.”
Zsenya Csernyajev az egyik orosz MIR pilóta.
Több mint 20 éve merül tengeralattjárókkal.
A hajó legfontosabb tulajdonsága a 320 fokos zavartalan kilátás.
Ettől különleges a Rover,
de az akril gömbfelület miatt nem merülhet olyan mélyre, mint a MIR.
Ezért utazásunknak csak az Atlanti- óceáni szakaszán használjuk őket.
Velünk van még Jake, a kis távirányítású robot,
amellyel a Titanic és Bismarck roncsait is tanulmányoztuk.
Jake-et átalakítottuk, hogy alkalmas legyen mintavételre.
Jake a bátyám, Mike találmánya, aki a pilótánk.
Ő irányítja Jake-et a vulkanikusan aktív kürtők között…
úgy, hogy közben el ne égjen.
Remélhetőleg, így személyes közelbe kerülhetünk a lenti élőlényekkel.
Ellenőriztük a fedélzeteket. Minden felszerelés rendben.
A másik bátyám is velünk volt.
JD. az Ares fedélzetén a biztonsági és kommunikációs tiszt.
Vagy ahogy ő hívta: „a 27-es számú halandzsafelelős.”
A leírtak szerint lesz a vízrebocsátás. Ő az első, ő a második.
A visszatérésről Jim dönt, bármelyik kezdheti.
Az Ares-t választjuk a faron lévő hatalmas A-váz miatt.
Hatalmas hidraulikus hengereivel könnyedén a vízre emeli a hajót.
Így lehet a legbiztonságosabban nagy terhet vízrebocsátani.
Folyamatosan teszteltük az eljárást, amíg minden összeáll…
a négyes-merüléshez.
Mindenkinek! Kezdjük.
Szeretném, ha mindenki nyitva tartaná a fülét, figyelne.
Figyeljétek a többi tengeralattjáró fényeit.
Nagy kihívás lesz, de szerintem sikerülni fog.
Kezdjük! Emelés!
Végre, minden beindul.
És az Atlanti-óceán közepén, több ezer kilométerre a szárazföldtől…
kis expedíciónk készen állt arra, hogy történelmet írjon.
Elindultunk.
Szép lassan, kék emelő.
- Indul a kaland, mi? - Bizony.
Legalábbis, ez volt a terv.
Minden leáll!
L. C., van egy kis probléma az A-vázzal.
Azonnal értesítelek, ha megoldottuk.
Kb. 1 és 1/4 órája biztonsági okokból leálltunk.
Bekrepált az A-váz.
Tönkrement az emelődob. Végleg kimúlt.
Mindegyik szegecs kiszakadt.
Emiatt megrepedezett a festék.
A másikon ugyanígy.
Itt állunk az óceán közepén egy tönkrement A-vázzal.
Nagyon úgy néz ki. Hogyan fogod megjavítani?
Felhívod az A-váz-szervízt, és kihívod a kis szerelőhajójukat?
Nem muszáj azonnal megoldani, de kezdjünk el gondolkodni.
Ha nem tudják megjavítani, és nem találunk más módot a vízrebocsátásra,
az expedíciónak vége.
Ha felfedezőútra indulsz, elfogadod a rizikófaktorokat.
Fennmaradsz egész éjjel, és próbálsz minden faktort kielemezni.
Ha ezzel megvagy, 9/10-ét kizártad annak, ami rosszul sülhet el.
És ha beüt a maradék 1/10, az összes többiről megfeledkezhetsz.
A legjobb alternatíva a te javaslatod,
hogy oldalt kivágjuk a mellvédet.
- Egyszerűen kivágjuk a hajó oldalát. - Egyeztessük a kapitánnyal!
B. terv.
Nem kéne egész éjjel dolgozni, 4:30 óta fenn vannak az emberek.
Nyilvánvalóvá vált, hogy az Ares-ről a tengeralattjárókat…
csak a fődaruval tehetjük vízre, ha átemeljük a hajó oldalán.
A daru 10-15 méterrel van a tengeralattjáró emelőpontja felett.
Ha elkezd kilengeni, nem lehet megállítani.
A bontógolyó tipikus esete. Ha elszabadult, sosem állítod le.
Kb. 2-2,5 méteres utat kell megtenni…
Jim írt egy 40 oldalas kézikönyvet a járművek vízrebocsátásáról.
Ez a hurok ide csatlakozik…
Sok időt töltöttünk avval, hogy megtaláljuk a négy felfüggesztési-,
és nyolc kibiztosító pontot, hogy megakadályozzuk a kilengést.
Egész éjjel gyakorolhatunk.
Másnap pirkadatkor készen álltunk, hogy kipróbáljuk.
24 óra alatt újraterveztük a vízrebocsátást és visszatérést.
Ki kellett vágnunk ezt a falat, újraszerelni csörlőket, ékeket, csigákat.
Legalább 20 szerelési pontunk van. Mindegyiket saját kezűleg ellenőrzöm.
Ha bármi, a kék csörlőtől a kábelig elpattan vagy tönkremegy,
nem csak a tengeralattjáró veszhet oda, de a fedélzetről is valaki.
Az én felelősségem. Minden csigát ellenőrzök.
Keldysh, kezdjük a vízrebocsátást.
Fedélzeti legénység, 15 perc múlva megkezdjük a vízrebocsátást.
Vettem, központ. A MIR Egyes vízre száll.
Lássuk a darut!
- Horgonyt fel, szép sorban. - Viszlát!
Szorítókötelet ki!
Tovább!
Központ Keldysh-nek. A MIR-ek megkezdik a merülést.
Köszönj el a felszíntől!
Imádom ezt a részét.
Minden rendben. Merülésre készen áll.
Gyerünk, Rover Egyes.
Megkezdjük a tandemmerülést.
A kamera tiszta.
Indulás. És 3, 2, 1…
- Merülés indul. - Merülés.
Repülünk! Megyünk.
ELVESZETT VÁROS, KÖZÉP-ATLANTI-HÁTSÁG, 870 MÉTER
30 perc alatt ereszkedünk le az Elveszett Városhoz,
ezalatt rengeteg időnk van a feladaton gondolkodni.
Loretta Hidalgo vagyok. Kutató.
Rover Egyes, itt Rover Kettes, hangosan és tisztán hallak.
Célom az űrkutatás.
- Bomba jó! - 840 méteren járunk.
Felszín, itt a Rover Kettes. 840 méteren vagyunk, a fenéken.
Csodálatos mintázatok.
A találkozási pont. Mind ott vannak.
MIR Kettes, itt a Rover Kettes. Vétel!
Vettem, Rover Kettes. Tökéletesen látunk.
Olyasmit tettünk, amit előttünk még soha senki.
Először merül egyszerre négy mélytengeri tengeralattjáró.
900 méter mélységben döbbenetes a víznyomás.
Egy vödör víz körülbelül 30 centinyi.
Képzeljék el, milyen lehet 900 méter mélységben,
ahol annyi vödörnyi víz nehezedik ránk és a tengeralattjáróra.
Biztos, hogy nem embernek való.
Loretta, továbbítanád Mike-nak, hogy indíthatja a robotot?
MIR Kettes, indulhat a robot!
Készen állunk rá.
- Ott van! - Igen, ott van Jake.
Látod, ahogy kiereszti a kötélzetét? Mint amikor a pók fonja a hálóját.
Kicsit balra húzom, az áramlatba, majd elfordítom jobbra.
Feszegetjük a határokat, szélsőséges környezetben járunk.
Hihetetlen érzés, mintha a jövőbe transzportáltak volna.
Szia, robot!
Mintha űrutazáson járnék, és egy közeledő űrhajót néznénk,
amely velünk fog dolgozni.
Szia, Mike. Vigyél ki innen!
- Rendben. - Rendben.
Még egy kicsit tovább, és a lehető legközelebb kerülök.
- Hű! Látjátok a szerkezetét? - Gyönyörű.
Mike, ha 30 fokkal jobbra fordulsz és előrébb jössz,
egy nagy legyezőhöz érkezel annak a sziklának a sarkánál.
Csodálatos. Mintha kint járnék.
- Tetszik? - Imádom.
Kicsivel feljebb kell jönnöm. Ügyesek vagyunk.
Valamivel nagyobb áramlatba kerültem, mint amire számítottam.
- Szentisten! - Üdv, Mr. Big!
Mintha azt mondaná: „Ne merj kekeckedni velem!”
Úristen!
Kevin Hand az egyik asztrobiológusunk.
Zseniális fazon. Tényleg.
Az Európa-óceán egyik érdekessége,
hogy két kérdést vet fel.
Keletkezhetett-e az Európán élet?
Az asztrobiológia a földön kívüli élet tudománya.
Mivel Kevinnek egyelőre nem adatik meg, hogy földön kívüli lényeket elemezzen,
kénytelen ezzel beérni:
az óceán mélyén, extrém körülmények között élő lényeket vizsgál.
Kevin elméleti pasas, és még sosem járt a tengeren…
főleg nem egymagában, az óceán feneke felé tartó tengeralattjáróban.
Indulunk. Az ismeretlenbe.
ELVESZETT VÁROS, KÖZÉP-ATLANTI-HÁTSÁG, 870 MÉTER
Jó mélyen lenyúlik.
A MIR Kettes épp felettünk van.
Keveseknek adatik meg, hogy ilyen szögből lássák a MIR Kettest.
Fantasztikus.
Sokkal hatalmasabb léptékűek, mint képzeltem.
Elképesztő.
Ez a hatalmas karbonát szerkezet.
Hihetetlen.
A felfelé áramló melegvíz lassan formálja a cseppköveket.
A fordított cseppkövek lassan rakódnak le, évezredről-évezredre.
Az bennük az érdekes, hogy nem kell hozzá lemeztektonika.
Csak az, hogy a víz reakcióba lépjen a mélykéregben lévő kőzettel.
Elkezdődik egy szerpentin reakció,
amely hőt termel, és működteti ezt a rendkívüli rendszert.
- Menjünk tovább a csúcs felé. - Vettem.
- Melegvíz. - Igen.
Innen áramlik fel a vulkáni folyadék.
Lenyűgöző.
A technológia odáig fejlődött, hogy biztonságosan tanulmányozható az óceán.
- Elég morzsalékos. - Igen.
Odanézz!
- Szereztünk egy szikladarabot. - Mintát vettünk.
Rover Egyes, itt a Rover Kettes…
Atyavilág, odanézz!
- Állj! - Kevin, látod ezt?
Nézd! Szürreális.
- Meg tudod világítani? - Roger that.
Szentséges ég! Elképesztő!
Nézd!
Hihetetlen.
Hogy lehet egy ilyen valami élőlény?
Hogyan működik egy ilyen lény? Lenyűgöző.
Gyönyörű.
Elképesztően szép.
Látod a hálószövetét? Fantasztikus.
Fogalmam sincs, mi lehet ez.
Ezt szeretem a merülésben. Mindig látsz valami újat.
Lehet, hogy olyasmit, amit előtted még senki.
Látod? A legrondább hal a világon.
Lába is van. És olyan ötujjas zoknija.
A mélytengeri merülésnél fel kell készülnöd a legváratlanabb dolgokra.
Jesszus, látod ezt a tintahalat? Órási példány.
Gyorsan, nézd!
Látod?
Fantasztikus.
Nézd azt a halat!
Megtaláltuk Dumbót. Már vártam egy ideje.
Gyönyörű állat. Nézd!
Mint egy táncos.
Csodás élőlény.
Egész nap el lehetne nézni.
Mintha ragyogna belülről.
MIR Egyes, itt Rover Kettes. Vétel!
Szaggatottan hallak, Jim. Néha igen, néha nem.
Vettem, Mike.
Erősen fogy az energiánk, el kell hagynunk a tengerfeneket.
Nem tudom befogni Vince-t.
Fel kell mennünk!
Zsenya, fel kell mennünk.
Mondani akar valamit.
- Nézz ki a hajóablakon! - Nem látom.
Értesítenéd a felszínt?
Azt mondja, „Fel és vége”?
Értesítsétek a felszínt, hogy felemelkedünk.
Közelíts rá! El tudod olvasni az írást?
„Jelezd a felszínnek, felmegyünk!” Azonnal felveszem a kapcsolatot.
Ares felszíni parancsnokság, a Rover Kettes emelkedik,
az X mínusz 244, Y mínusz 25-ön,
mélység: 741 méter.
- Milyen volt, Jim? - Megszereztük, amit kellett.
Elképesztő volt. Mi a helyzet?
- Mit láttál odalent? - Egyszerűen hihetetlen volt.
Volt egy hatalmas… medúza?
- Valami zselészerű… - Hatalmas. Legalább 1 méter.
Táplálkozott a körülötte lévő…
planktonokból, amphipoda rákokból és evezőslábú rákokból…
Sütkérezett a fényben?
- Hogyan működik? - Nem tudom.
De mivel ott van, valahogyan működnie kell.
- Klassz dolog az élet. - Fantasztikus.
- Isten hozott, Kevin! - Kösz!
A Rover legénységére!
Maya Tolstoy vagyok.
Tengeri földrengéskutató, a Lamont-Doherty Megfigyelőállomáson.
A víz alatti vulkánokat és az általuk keltett földrengéseket tanulmányozom.
Próbálom megérteni a Föld keletkezését, a felszín kialakulását.
Szeizmográfokat telepítek az óceán fenekére.
Ezek mérik a tengermélyi földrengéseket és egyéb hangokat.
A fény nem hatol túl mélyre.
Ezért a hang segítségével „láthatjuk” az óceán fenekét,
és beleláthatunk az óceán kérgébe, ahogy a felszínen a fénnyel tájékozódunk.
Átemeljük a hajó oldalán a készülékeket. Lemerülnek, és gyűjtik az adatokat.
A munkám miatt általában nem kell merülnöm.
De most végre láthatom azt, amin több mint egy évtizede dolgozom.
- MIR Kettes, vétel. - Látjuk. Feléje tartunk.
- Látod őket? - Igen, az ablakomból.
Olyan, mint egy űrhajó.
Elképesztő. Mint egy másik bolygó.
Fantasztikus a lenti világ, és fontos a bolygónk kialakulása szempontjából.
Itt alakult ki a felszín kétharmada,
és még mindig alig tudunk róla valamit.
Látod, milyen fényes és üvegszerű?
Látszik, hogy szupergyorsan hűlt ki. Szabályosan üveggé alakult.
Ezt hívják obszidiánnak.
Látod, hogy alig van rajta lerakódás?
Ilyen, amikor még nagyon friss. Vadonatúj kérget látunk.
Milyen lenne a közelében, amikor kitör?
Áramlik ki a megolvadt kőzet, és eléri a jéghideg vizet.
- El sem tudom képzelni. - Klassz látvány lehet.
A halálod előtti néhány pillanatban.
Hiányzik a fiam. Öthónapos.
Nehéz döntés volt eljönnöm.
De fontos volt tanulmányozni az egyik legrendkívülibb jelenséget,
amit az óceánban valaha is felfedeztek.
MIR Kettes, emelkedj tovább, felfelé, az oldalán.
A kürtő a szulfid-domb tetején lehet.
Ott van.
Az egész világon az óceánok közepén…
mindenütt ilyen kéreg van, szóródási központok,
ahol a földkéreg szó szerint kettéreped.
Fentről a tenger normálisnak tűnik.
De 3 kilométer mélyen friss láva folyik a repedésekből, és sziklává dermed.
Amikor a tengervíz leszivárog az új kéreg alatti olvadt kőzetbe,
szuperforróvá válik, a forráspontnál sokkal melegebbé.
De az óceán mélyén lévő óriási víznyomás miatt nem tud forrni.
Ezért áramlik kifelé, a tenger fenekéről.
Ahol a forró víz eléri a jéghideg tengervízet, az ásványok kondenzálódnak,
kéményt formálnak, és fekete füst keletkezik.
A fekete füst tulajdonképpen szuperforró vízfáklya.
Úgy helyezkedünk, hogy vízmintát vehessünk az egyik kéményből.
Vettem. Rendben.
Menjünk minél közelebb a kéményhez.
A kémények hőfoka eléri a 390 Celsiust,
ez elég ahhoz, hogy megolvassza a tengeralattjáró ablaküvegét.
Rossz lenne.
Figyelmeztetés: sose olvaszd meg a tengeralattjáród ablakait.
Jó közel mentünk a fekete füstöshöz.
Talán túl közel.
Behatolunk a füstcsóvába.
- A tengeralattjáró alatt. - Jobb, ha hátrébb jössz.
Elkezdek hátrálni.
Ez normális. Általában így belehajtunk.
Épp a tetején voltunk. Kicsit ijesztő volt.
Nagyon jó, Kevin.
A geológia is érdekes. De én nem ezért jöttem ide.
SNAKE PIT, KÖZÉP-ATLANTI-HÁTSÁG 3500 MÉTER
Most 3526 méter mélyen vagyunk,
a „Moose” struktúra tetején.
Ezen a területen 25 éve jártak először geológusok.
Nem az élet jeleit keresték.
Majd lemerültek, és a saját szemükkel látták…
Felkiáltottak: „Te jó ég, itt is van élet! És gyönyörű!”
Egy komplett ökorendszer.
Fantasztikus.
- Nézd azt a forró vizet. - Épp az áramlásban vannak.
Odanézz!
Olyan, mint a folyékony tűz, ezek meg körülötte táncolnak.
Szó szerint a „tűzzel játszanak”.
Megdöbbent a tudományos világ.
Hogy maradnak meg ezek az élőlények a mérgező vegyi anyagok között,
ilyen nyomáson, extrém hőmérsékleten,
a fagyostól és a forrótól alig néhány centiméterre?
Hogyan élhet egy egész ökorendszer fény nélkül?
És nemcsak hogy él, de virágzik!
Hihetetlen.
Ez a legőrültebb mennyiségű biomasssza, amit életemben láttam.
Szent palacsinta, Batman!
Az áramlás kellős közepén, élvezik a hidrotermális folyadékot.
Nézd, hogy nyüzsögnek! Szeretik a füstöt.
A kürtők adták az élethez szükséges energiát…
a vízben oldódó vegyi anyagokból, amik a föld mélyéből áramlottak ki.
Ez nem fotoszintézis, hanem kemoszintézis.
Az élet egy teljesen új alapja, amihez nincs szükség a Napra,
csak vízre és hőre.
Ez a parti többmilliárd éve folyik odalent, a víz mélyén.
És még több milliárdig folytatódik. Tőlünk teljesen függetlenül.
A Nap akár holnap kihunyhat, észre se vennék, nem számít nekik.
Az ilyen ökorendszerek felfedezése és kutatása,
amelyek talán függetlenek a Naptól,
új utakat nyitnak a földön kívüli életformák kutatásához.
Ahol a Földön víz van, ott élet is van.
Ez egyértelmű.
Ha a naprendszerben máshol is találunk vizet, életet is találunk?
Sosem tudjuk meg, ha nem kezdjük keresni.
A NASA tervezi a JIMO missziót, a Jupiter jeges holdjainak vizsgálatát.
Harmincöt méterével sokkal hosszabb lesz minden eddigi űrszondánál.
Nukleáris reaktorai működtetik majd ionmotorjait és hatalmas radarját.
A radar segítségével átláthatunk a Jupiter 3 nagy holdjának jégpáncélján.
Először a Callisztót tanulmányozza, majd továbbmegy a Ganümédészre.
Ezek a bizarr holdak a Jupiter 61 ismert holdja közül a legnagyobbak.
A Callisztót és Ganümédészt ősi jég- és sziklakéreg borítja,
és mélyen a felszín alatt óceánok húzódhatnak.
A következő az Io, amely tüzes hold, nem jeges.
Az Io excentrikus pályája miatt keringés közben deformálódik.
Ez az intenzív hullámzó pumpálás végigvonul az egész holdon,
súrlódást okoz a bolygó magján, ebből hő keletkezik,
és ez a hő működteti a Naprendszer leghatalmasabb vulkánjait.
Állandóak a kitörések, a lávafolyamok.
A vulkáni füstoszlopok több száz mérföldre lövellnek az űrbe.
De a jupiteri rendszer gyöngyszeme, az élet kutatása szempontjából…
az Európa, ahol a tűz és a jég tökéletes harmóniában él együtt.
A tudósok szinte bizonyosak abban,
hogy az Európa jeges felszíne alatt óceán található, folyékony vízzel,
amely a földön található összes óceán kétszerese.
Ott is működik a hullámzó hő, amely megakadályozza a befagyást.
És talán előállítja az élethez szükséges energiát.
Olyan élethez, amilyet itt, a mély kürtőkben találtunk.
GUAYMAS MEDENCE, CSENDES-ÓCEÁN, 2100 MÉTER
Látod azt a citromsárgát, fehéret és narancssárgát?
Hatalmas mikrobatelepek.
Többhektárnyi bakteriális massza.
Nézd! Bepillanthatunk a múltba.
Igen, néhány milliárd évvel ezelőttre.
A hidrotermális kürtők az óceánok keletkezése óta vannak a Földön.
Lehet, hogy ilyen helyeken keletkezett maga az élet.
Ha megkaparjuk a tetejét, talán vehetünk belőle mintát.
Pompás. Szép minta.
Látni a sok nyúlós kis szálat, amelyek a szőnyeget alkotják.
Az extremofíliák primitív életformák, melyek extrém…
hőmérsékleti, nyomás és sugárzási körülmények között virágoznak.
Olyan környezetben, ami számunkra halálos.
Ezek a mikrobák minden képzeletünket felülmúlták,
amikor elkezdtük tanulmányozni a földön kívüli élet lehetőségét.
Ha az Európán találunk valamit, lehet, hogy így fog kinézni.
Ha bizonyítékot keresünk más bolygókon létező életre,
először természetesen a saját bolygónkon kell körülnéznünk.
Pan Conrad volt az egyik rangidős asztrobiológusunk.
A Jet Propulsion Laboratóriumból jött,
és egyike azon értékes embereknek, akik szórakoztatóvá teszik a tudományt.
Tudod, amikor gyerekként tengeralattjáróba képzeltem magad…
az ilyen volt.
Klassz, nem? Sokkal jobb egy papundekli doboznál.
GUAYMAS MEDENCE, CSENDES-ÓCEÁN, 2100 MÉTER
- Tolja, ráközelítenél arra a szerkezetre? - Persze.
Olyan, mint egy Gomba-bolygó. Pont úgy néz ki, mint egy gomba.
Csodálatos. Mint egy tükör.
Itt a forró víz formálja a felszínt.
Nagyon klassz.
Látod, a szélén a baktériumokat, a meleg áramlatban.
A teteje egy bakteriális szőnyeg.
Az élő organizmusok egyes molekulái világítanak az UV fényben.
- Jó lesz itt egy fluormérő olvasat? - Szerintem nagyszerű.
Életérzékelő eszközünkkel rámutathatunk a szikla egy pontjára:
„Áhá! Íme a létezés bizonyítéka.”
Lámpák ki!
Elkezdem a mérést… Mehet.
Lézer kilő.
Rengeteg jelet kaptunk. UV fényben tizennégy-ezret.
Nagyon érdekes, doktornő. De élet ez?
Mindenképp organikus anyag.
Nagyon fontos minden extrém környezet tanulmányozása a Földön,
mielőtt ugyanezért kimegyünk a Naprendszerbe.
MIR Kettes, hallasz?
Hallgatlak!
Kelly Snook vagyok. A NASA-nál dolgozom.
Bolygókutató vagyok.
A felfedezés folyamatát tanulmányozom.
Rover Kettes és MIR Kettes…
A mindennapi munkámban azt vizsgálom, hogyan használjuk a Földet…
a más bolygókra történő utazás gyakorlóterepeként.
Tehát az analógiákat keresem.
Sikerült!
- A kosárban van. - Csont nélkül.
Csont nélkül a középvonalról.
Azt hittem, bakteriális, ezért szóltam Anatolijnak, hogy vegyen belőle.
Az óceán közepén lévő hajón a legtöbben…
hirdotermál kürtőt tanulmányoztak és filmet forgattak.
Én a Marson jártam, és akik lemerültek az óceán mélyére,
Mars-sétát tettek.
Minden, amit az óceánon csinálunk, tízszer nehezebb, mint terveztük,
pedig eleve nehéznek képzeltük.
Tehát nem hiszem, hogy egy Mars expedíció sokkal nehezebb lenne.
Reméljük, akkor is lesz időnk kiszűrni a kommunikációs rendszer hibáit…
Csapatom tagjai Megan McArthur, űrhajós,
a NASA Johnson Űrközpontjából,
és Tori Hoehler asztrobiológus, a NASA Ames Kutatóközpontjából.
Együtt dolgozunk ki olyan kutatási módokat,
amiket a Mars és a Hold tanulmányozásakor használhatnak.
A tudomány és a technológia ilyen párosítása…
főleg az óceáni környezetben, nagyon hasonlít az űrkutatáshoz.
A tengeralattjáró olyan, mint a túlnyomásos Mars-járó.
Utunkat úgy fogtuk fel, mint egy űrkutatási tanulmány lehetőségét.
Hallgatlak, Roberto!
Ha találsz mikrobaszőnyeget közvetlen a kémény mellett…
Ez azon múlik, hogyan tudjuk konfigurálni a MIR-eket…
Beszélhetek a NASA kutatóival,
bekérhetem a kőzetekre vonatkozó kívánságaikat,
feldolgozhatom a kőzeteket, és előkészíthetem őket a visszaútra.
Lehet, hogy tele vannak baktériumokkal.
A fehér lerakódást leginkább kénbontó baktériumok alkothatják.
Az analógiák a Hold és Mars kutatás megértésének kulcselemei.
Szükségünk lesz kezelőkészülékekre, amilyenek a MIR-en vannak? Lehet.
És hogyan kezeljük majd a technikai hibákat,
amelyek nem kérdés, hogy egy hosszú űrutazáson fellépnek?
Amit kikapcsolsz, jobb ha visszakapcsolod.
Rover Egyes és MIR Egyes,
elvesztettük a jobboldali vízszintes hajtóművünket.
Ezen felül a magasságszabályozót, a derítőt, a billenő kart,
lehetséges, hogy fel kell függesztenünk a munkát.
Minden tervezett és váratlan esemény adatait felhasználhatjuk a jövőben.
Az ember és technológia együttműködését tanulmányozom,
ami segíti őket feladataik végrehajtásában.
Néhány technológia nagyon egyszerű, de nem az űrben vagy a tenger fenekén.
Menni fog? Nem.
- Nem tudod jobban elfordítani? - A szélén van.
Beljebb. El tudod fordítani a lapátot?
- Benne van? - Egy darabja beesett.
Jó. Sikerült. Egy bent, egy kint.
Minél jobban alkalmazzuk az ilyen technológiát és robotikát a kutatásban,
annál eredményesebben tudjuk majd kutatni a Naprendszert.
- Mintha űrhajóban lennék. - Tessék?
- Mondom, mintha űrhajóban lennék. - Ott vagy.
A világ legjobb űrhajójából
vizsgálod ezt a bolygót.
A tengeralattjáró legénységének tapasztalatai
érdekelnek a legjobban.
Marge Simpson frizura.
Nem csak a hardware,
de az emberek és a robotok közti kommunikáció is,
mert a tudós a csatlakozási felület a technológia…
és a vizsgálat tárgya között.
Szeretném, ha elmennél kissé jobbra,
mert innen alig látunk valamit.
És persze az áramlat sem kedvező.
Így jó. Ha könnyű volna, nem lenne izgalmas, ugye?
- Milyen hal ez? - Nagy. Ne félj!
Ha mintát akarsz ezekből a kis szulfid kövekből, rendben van.
Technológiailag nem egyszerű…
felemelni egy követ az óceán fenekén, és betenni a minta gyűjtőbe.
Minket épp ez érdekel.
Hogy tud az ember kis, egyszerű feladatot végrehajtani zord körülmények között?
Áramlatba kerültünk. Gyerünk, markoló!
Megfogta.
Kapaszkodj bele, bébi!
Megvan. Épphogy csak, de megvan. Próbáld elvinni a karusszelig.
A feladat, ami a Földön néhány percig tartana, a Marson több óráig is eltart.
Minden mozzanat egy új kihívás.
Még egy picit jobbra. Még kb. 5 centit.
Nem küldhetünk egyszerre 150 embert a Marsra. Legfeljebb ha hatot.
Annak a néhány embernek a kezében lesz odafent a tudomány és a kutatás.
Mintha a misszió földi személyzetének megbízottjai lennének.
Nyilvánvaló, hogy a Marson kell először keresni az élet jeleit,
mert a Föld és a Mars egyformán bővelkedett vízben.
Jelen tudásunk szerint az élet legfontosabb eleme a víz.
A Mars ma száraz, poros, hideg, látszólag kihalt bolygó.
De ha visszarepülünk az időben, régen nem így nézett ki.
Ha a Marson kifejlődött az élet, majd egy elég nagy ütközés történt…
Abból kiindulva, amit tudunk az extremofíliákról,
egy ilyen életforma túlélhetett egy kőzetben egy Mars-Föld utazást.
Elképzelhető, hogy egy ilyen hosszú út után életképes maradt.
Lehet, hogy mind Marslakók vagyunk, vagy egy másik naprendszerből jöttünk.
Tegye fel a kezét, aki 10 évet adna az életéből egy Mars utazásért.
Hogyan beszélnéd rá a férjed, hogy engedjen el a Marsra?
Úgy, hogy „Drágám, öt év és itt is vagyok!”
„És minden nap e-mailezek.”
Összetett kérdés.
Érdekes, mert amikor feltetted,
anélkül raktam fel a kezem, hogy a következményeit átgondoltam volna.
A férjem, a macskám, a szüleim… a macskám.
A férjem azt mondaná, „Menj!”
Emberek vagyunk, megfertőzött minket a kutató szenvedély,
ha a hozzátartozónknak lehetősége adódik felfedező úton az emberiséget képviselni,
biztos, hogy ő maga küldene.
Ha már majd' egy hónapja vagy a Keldysh-en,
könnyű elképzelni, hogy a Mars felé tartasz.
Minden megszokottól távol, zárt környezetben ugyanazzal a legénységgel,
akiket ugyanaz foglalkoztatja, mint téged.
Felfedező úton járnak, tudományos célból.
Az oroszok igen leleményesek. Bemutatták mintavételi eszközeiket.
Van egy olyan eszközük, amivel bármiből vehető minta.
Van köztük nagyon ügyes, és olyan egyszerű is, mint Nyikoláj lábasa,
ami tényleg egy lábas. Nyikolájtól, a szakácstól loptuk.
Imádok ilyesmiben részt venni.
Megismerjük a kultúrájukat, belelátunk mérnöki- és működési technikáikba.
Hihetetlen ez a környezet, amiben dolgozunk.
Imádom, mert összehozza az embereket.
Az… ebéded?
Nagyon jellemző volt az expedícióra ez a szellem.
Az ötlet, hogy valami nagyon nehezet hajtsunk végre.
És hogy a siker érdekében fogjunk össze.
Kommunikáljunk egymással.
Ne, előre!
Hasta la vista, baby!
Victor gyakorolt!
Tetszik az orosz lélek, ahogyan egyesíti a játékot a munkával.
Tanultam oroszul, mert részt akartam venni az orosz űrprogramban.
A Keldysh pedig tényleg olyan, mint egy űrállomás.
Megértettem, amit az űrhajósok mindig mondanak.
Hogy az indítóállomás technikusai és mérnökei…
az igazi hősök, mert ők gondoskodnak a biztonságodról.
Ez volt a jellemző erre az expedícióra is.
Indul a motor.
Míg mi a tengeren jártunk, két szonda tartott a Mars felé.
A Spirit ért oda elsőként, áttörve a Mars légkörét közel 20.000 km/h sebességgel.
Az Opportunity néhány héttel később érkezett.
A landolás mindkettőjüknél idegőrlő esemény volt.
Pillanatnyi magasság: 7620 méter…
280 km/h-s sebességgel mozog. A végsebesség határán járunk.
Szétválást észleltünk.
Pillanatnyilag nincs jel…
Emberek, a Marson vagyunk!
Nagyfelbontású sztereoszkópikus kamerákkal,
tucatnyi geológiai- és vegyészeti tudományos eszközzel…
a Mars-járó robotok feladata egyértelmű:
bizonyítékot keresni arra: a Marson volt valaha víz,
amikor a körülmények még jobban kedveztek az életnek.
Sokat megtudhatunk egy sziklától, ha tudjuk, hogyan kérdezzük,
és tudjuk, mit nézzünk rajta.
A két Mars-járó közül az Opportunity ütötte meg a főnyereményt.
A felszíni réteg alatti kőzet tele volt hematittal,
fémszerű ásvánnyal, ami általában vízzel való érintkezésből keletkezik.
Jarositot is kimutattak.
Ez az ásvány arra utal, hogy a kőzet felszívta a savas felszíni vizet,
vagy egy melegforrású környezetben volt, mint a Yellowstone Nemzeti park.
A kőzeten lévő üregek sókristályokat tartalmazhattak, amik kimosódtak,
és fodrozódó mintái folyó víz jelenlétére utalnak…
több ezer évvel ezelőtt.
És ott voltak az „áfonyák”, az apró hematitgolyók,
amik a kőzetről mállottak le, és szóródtak szét a felszínen.
A Földön az ilyen golyócskák a víz jelenlétére utalnak.
A Spirit és az Opportunity is segített igazolni, hogy a Marson volt víz,
de felszereléseik nem tudták meghatározni, hol van most a víz.
Ez a feladat a Mars Odüsszeia rakétára várt,
ami hatalmas jégfelületre emlékeztető valamit talált…
néhány centivel a felszín alatt, legnagyobb mennyiségben a sarkoknál.
2008-ban a Főnix emelkedik majd ki a Mars-sarkkutató hamvaiból.
A sikertelen misszió részeit felhasználva, a Mars északi sarka mellett landol majd.
És a világon először…
a Mars-járó már nem csak a felszínt fogja kapargatni.
A Főnix mélyen leás a jégbe,
és mintákat vesz a marsi vízből.
Amit a Marsról megtudunk, érdekesebbé teszi a történetet.
A víz, a vulkánok jelenléte bizonyított, kémiai összetételét ellenőrizték.
Az élet minden alkotóeleme ott van. Ezért folytatjuk a kutatást.
Persze nem csak így keressük az Univerzumban az élet jeleit.
Nézd, számítógép-vezérelt. „SETI Intézet” áll a pólódon és a laptopodon.
- A csúcsok csúcsa. - Ti külditek ki az üzeneteket.
Tőlük kaptam.
Csatlakoztam a Földön kívüli Intelligenciát Kutató Intézethez.
A SETI Intézet intelligenciára utaló jeleket próbál befogni
távoli civilizációktól, más naprendszerekből.
Frank Drake, a SETI Intézet egyik alapítója,
leírt egy faktorsorozatot, a Drake-egyenletet.
Megtalálható benne a bolygókkal körülvett csillagok hányada,
az olyan bolygók hányada, ahol kialakulhatott élet,
ahol az életből intelligencia fejlődhetett ki,
amelyből szerszámhasználó civilizáció lett,
amely képes más galaxisok civilizációival kommunikálni.
Az utolsó faktor az intelligensen kommunikáló civilizáció élettartama.
Míg a technológiát fejlesztjük,
amellyel a távoli bolygók lényeivel kommunikálhatunk,
olyat is kifejlesztettünk, amellyel elpusztíthatjuk magunkat.
És ha ez általánosan jellemző az intelligens civilizációkra,
nem sok sikerrel kecsegtet a földön kívüli lények kutatása.
Az én módosított Drake-egyenletem szerint…
bármely bolygón kialakulhatott élet, távol a Naptól,
mindenféle naptól és bolygószerű testtől függetlenül,
a Jupiter holdjain is, bárhol, bármilyen jégfelület alatt.
Ahol megvan egy pulzáló pumpálás egy másik közeli gravitációs forrásból,
ahol van egy folyékony mag, amiből hő keletkezik,
mint a hidrotermikus kéményeknél, amiket láttunk.
Ha azt mondjuk, hogy van 10, 20, 50-szer ennyi ilyen világ,
abból nem következik-e logikusan, hogy az egyik barátunktól jelzés érkezik?
Ha a SETI Intézet befog egy jelet, az olyan valakitől érkezik majd,
aki kidugta a jégen a fejét, és az adóvevőjét kirakja a jég felszínére.
Statisztikailag nem ez következik abból, amiről eddig beszéltünk?
Van a kijelentésben egy bökkenő: a legjellemzőbb a fagyos világ.
Amiről egyelőre semmit sem tudunk.
Naprendszerünknek egy vizes bolygója, és három potenciális hidroszférája van,
amiket jég borít, és távol vannak a Naptól.
Saját tapasztalataink alapján ez 3:1 arány.
Igen. Tudjuk, hogy bármelyikük lakható lenne?
- Nem, de meg kell vizsgálnunk. - Úgy van.
Kiderülhet, hogy az olyan fagyos kis holdon, mint az Európa…
hatalmas mennyiségű víz van.
Sőt mi több, nyüzsgő élet.
Ki tudja?
Érdekes arra gondolni, hogy az intelligencia kialakulhatott…
a fagy világában is.
Kialakulhatott intelligencia a jégköpeny mélyén?
A vizsgálat elsődleges alanyai a kagylók és a rákok.
- Kagylókat és rákokat akarsz… - Rákcsapdákat állítunk.
És reméljük, hogy a rákcsapdák csalija elkapja a rákokat.
- És hová tegyük a csapdákat? - Ha lehet, oda, ahol a rákok vannak.
NINE NORTH, KELET-CSENDESÓCEÁNI-HÁTSÁG, 3150 méter
A kürtők története a mikrobák története.
Ez az. A táplálkozási lánc legalja.
Hullámzó baktériummezők.
A kürtőkből áramló folyadék a „napfény”, a lenti tápláléklánc energiaforrása.
Az állatok egy része megeszi a baktériumokat,
más részük a baktériummal táplálkozó állatokat eszi.
Légies jelenség, ugye?
Ki gondolta, hogy a baktériumok gyönyörűek lehetnek?
Az állatok megeszik a baktériumokat, de más is történik itt.
Szimbiózis a különböző állatfajok között.
A kürtő állatai, a rákok és a kagylók szimbiotikus kapcsolatban élnek
a mikrobákkal, amelyek a kürtőből áradó vegyi anyagokon élnek.
Valami nagy van a közelben. Hatalmas kagylóágy. Főnyeremény!
A tengermély kürtőiben élő kagylók és rákok
anyagcsere- és molekuláris fiziológiáját tanulmányozom.
Elsősorban azt, hogyan viselhetik el a hatalmas hőmérséklet-különbségeket.
Bathymodiolus-nak hívják az általunk tanulmányozott kagylót.
Ez egy kagylóhalom. Tökéletes gyűjtőhely.
Látod?
Különböző méretűek. Kisebbeket ki tudsz venni?
- Kicsiket és nagyokat is. - Nekem kicsik kellenek.
Csak kicsik.
- Málenykij. Az a kicsi? - Igen
Keldysh, MIR Egyes.
Egy egész rakás kagylót gyűjtöttünk a kagylókosárba.
X mínusz 487, Y mínusz 64.
Bingó, bébi!
Megvannak a rákjaid.
Találtunk rákot. Jó sokat. Tele van.
Sikerült.
Bio-doboz lezár. Rák-rakás.
Rák-rakás.
- Kinyitod? - Igen.
Jim Childress mellett készítem a doktorimat.
Ő a '70-es évek vége óta tanulmányozza a hidrotermális kürtők lakóit.
Sokéves tapasztalattal végzi az extrém környezetek kutatását.
A Childress laboratórium egyike azoknak, amelyek képesek ezeket az állatokat
eredeti környezetükhöz hasonló körülmények közt tartani.
Amilyen gyorsan csak lehet, a begyűjtött állatokat a laborba hozzuk,
ahol biztonságos készülékekben helyezzük el őket.
Lakásoknak hívjuk őket.
Ezekbe a kis lakásokba tesszük a rákokat,
majd olyan nyomás alá helyezzük, amilyen az eredeti élőhelyükön van,
és a hőmérsékletet a számukra optimálisra állítjuk.
Majd néhányat kiválasztunk a kísérleteinkhez,
és nagynyomású respirométerbe helyezzük őket.
Ez a rendszer rendkívül egyedi és különleges,
mert manipulálhatjuk a környezeti feltételeit.
Megfigyeljük az állatok anyagcsere-folyamatát,
miközben váltogatjuk a környezeti hatásokat. Ezt szeretem csinálni.
Segítségével jobban megértjük a hőmérséklethez való alkalmazkodást.
Tudásunkat felhasználhatjuk a jövőben, ha a bolygó felmelegszik.
A globális felmelegedés létezik. Kockázatot jelent minden élőlény,
az egész tápláléklánc, az egész ökorendszer számára.
Számolnunk kell vele.
Azért jöttem az óceánra, mert rejtélyes, ismeretlen.
Nincs felfedezve, nem lehet leigázni,
nagyra becsülöm és tisztelem.
- Gondoltad volna, hogy itt kötsz ki? - Nem.
De a megválaszolatlan kérdések
vittek arra az útra, ami ide vezetett.
A megválaszolatlan kérdések vezettek az óceán mélyére.
Kezdjük a megbeszélést!
Lemerülünk a Snake Pithez.
A pilóták: Dr. Anatolij Szagaljevics, MIR Egyes.
Zsenya Csernajev, MIR Kettes.
Találunk egy struktúrát, amit vizsgálhat a robot.
Az alapnál landolunk, és megpróbálunk a struktúra tetejére jutni,
ideális esetben a kürtő tetejéig.
A falon nem áramlik a forró víz,
esetleg vibrál a víz, de csak a tetején áramlik a forró víz.
Úgy lehet a legjobban elképzelni, hogy ahol feketeséget láttok,
az olyan, mint egy fáklya. Vízfáklya.
Ott a MIR Egyes.
Feljönnek velünk.
Kábé félúton jártok, folytassátok tovább, felfelé.
SNAKE PIT, KÖZÉP-ATLANTI-HÁTSÁG, 3500 MÉTER
Van ott egy agancs alakú medence, ami tele van fiatal Rimicaris-szal.
Ezt az alakzatot írta le, és azt hiszem, közelebb tudok menni.
- Már látnod kéne őket. - Megvannak.
Vettem, látjuk.
- Ezek itt másképp néznek ki. Rokonok? - Igen. Fiatalok és idősebbek.
A kürtőrákok, a Rimicaris Exoculaták
a körülöttük lévő baktériumokból csemegéznek.
- Látod azt a rákot? - Igen.
Megeszik a rákon lévő baktériumokat.
Majdnem elkapta a fickót. Beteríti a baktérium.
Nem biztos, de azt hiszi, hogy belekötöttek a garnélák.
Rák kung-fu az óceán mélyén.
- Garnéla kolónia. Ott van. - Nézzük meg!
- Fekete füst. - Nézd meg őket!
Ki-be úszkálnak, el sem hiszem.
Hű, de forró!
Ha ők nem főnek meg benne, én sem fogok. Közelebb megyek.
Bátor vagy.
- Gyere ki! - Teljes díszkíséretet kaptam.
Mi a manó?
Gyerünk innen! Megtámadtak.
Imádják a garnélák. Teljesen körbevették.
A garnélák imádják Jake-et. Nézd!
Jóságos ég! Nem látom az utat.
Csak garnélát látok.
Potyautasaink vannak,
garnélák ültek a hátunkra.
Hű! Fantasztikus.
- Ehetnénk sültgarnélát. - De nem ezt a fajtát.
NINE NORTH, KELET-CSENDESÓCEÁNI-HÁTSÁG, 3150 MÉTER
Riftia, az óriás csöves féreg,
a kürtő közösségének sztárja,
és a legjobb példa a működő szimbiózisra.
Itt egy kissé vibrál a víz.
Itt jó lesz. Csodálatos.
Ezeknek az állatoknak még gyomruk sincs. Nem tudnak enni.
A testükben lévő mikrobákra hagyatkoznak, amelyek előállítják a táplálékukat.
Nagyon közelről érdekes dolgokat látni.
Látod azt a fickót? El tudjuk kapni?
Ha akarod. Felkészülni, vigyázz…
Kész…
- Lehet, hogy magától idejön. - Rajt!
A rák meglógott. Add át dicsérő szavaim!
Gyönyörűek a víz alatt.
A hosszú, vörös nyúlvány olyan, mint a kopoltyú.
Oxigént és táplálékot vesz fel a kürtő folyadékából.
A féreg feladata a nyúlvány áramlatban tartása,
a táplálék beszippantása, amely a belső baktériumokat táplálja.
A baktériumok táplálékká alakítják a szulfidokat a féreg számára.
Kérdés, hogy a baktériumok dolgoznak a féregnek,
vagy a féreg a baktériumoknak?
Ha ezek az állatok nem léteznének, el sem tudnánk őket képzelni.
Erről eszembe jut, hogy milyen felfedeznivalók várnak még ránk.
Menő munkád van, Zsenya.
Köszönöm!
Kérdés, hogy egy ilyen kolóniát elképzelhetünk-e az Európán?
Honnan jönne az oxigén?
Ha az ökorendszer működtetéséhez nincs szükségük napfényre,
csak kemoszintézisre, környezeti oxigénre szükségük van.
A vízben lévő oxigént több millió éve a fotoszintézis alakíthatta ki.
Nem számít, hogy az átalakulás mennyi ideig tartott.
Felmerül tehát a kérdés: szükséges-e az oxigén az élethez?
Talán a nagy állatokéhoz. De ha lemegyünk a mikrobák szintjére…
Mi nagy állatokat akarunk.
Nem azért ölünk bele ennyi pénzt, hogy mikrobákat találjunk az űrben.
A mikroba is klassz. Rendkívül alábecsült lény.
De nem túl jó társalgó. Nem szívesen adnék…
Menjünk közelebb az egyik csodás Riftia parcellához.
Itt az életet a mikrobákkal való hihetetlen szimbiózis teszi lehetővé.
A baktériumokból élnek, de nem adnék az anyámnak egy csokor baktériumot.
Egy csokor Riftiát viszont igen. Az gyönyörű.
Jimnek igaza van.
Az oxigén az utánégő, ami a Földünkön a többsejtű élet kialakulását táplálta.
És bár kemoszintézis létezik a napfényen kívül eső területeken is,
a biológiai folyamatok nagy részéhez szabad oxigéngyökökre van szükség,
melyek a Föld felszínén fotoszintézis hatására keletkeznek.
Hol keletkezhet oxigén az Európán?
Az Európa pályája a Jupiter hatalmas mágneses mezőjében fekszik.
Az erős sugárzás energiarészecskéket csap az Európa felszínébe,
és képes hatalmas mennyiségű jeget
hidrogén-peroxiddá és molekuláris oxigénné alakítani.
Tételezzük fel, hogy az oxigén lejut az óceánba…
repedéseken, feltöréseken, üstökös becsapódáskor.
Ez bármilyen lenti életformának energiaforrást jelentene.
Itt kerül újra előtérbe a hidrotermikus minták szerepe.
Megpróbáljuk a laborban előállítani az Európa felszíni körülményeit.
Ezek az óceán mélyéről származó kövek.
Készítsük elő a kamrához. Vegyünk le egy pici darabot.
Ez a konzerv-Európa.
Alul van a vákuumkamra.
Folyékony nitrogén áramlik bele, amivel jeget képezünk,
és utánozzuk az Európa felszíni körülményeit.
Itt fent egy nagy erejű elektron-pisztoly van.
Ez utánozza a jupiteri mágneses mező sugárzását,
a Jupiter elképesztően erős mágneses mezejét.
Mi történik ilyen környezetben az élettel?
A hidrotermikus kürtőből kivett mikrobákat ebbe a környezetbe helyezzük,
bombázzuk a nagy erejű sugárzással,
egyfajta biológiai és vegyi szemétdombot hozunk létre.
Olyan ez, mintha a Földön ellátogatnánk egy autóbontóba.
Kormánykerekeket és gumikat látunk,
és tudjuk, azok valamikor komplett autó részei voltak.
Ha űrhajót küldünk az Európára, meg kell értenünk
a hátrahagyott vegyi- és molekuláris bio-nyomokat.
Ugyanezeket a nyomokat látjuk majd az Európa felszínén?
Ha igen, következtethetünk belőle az óceán mélyének körülményeire?
MENEZ GWEN, KÖZÉP-ATLANTI-HÁTSÁG, 920 MÉTER
A Menez Gwen egy víz alatti vulkán.
Egyedülálló hely, mert körben mindenütt hidrotermikus kürtők
és vibráló víz található.
- Tetszik ez a hely? - Tetszik, bizony!
Látni a tiszta folyadékokat.
Ezek kissé hűvösebbek, itt nincs fekete füst.
Az egész teljesen álomszerű.
A hűvösebb, tisztább kürtőfolyadék nem olyan toxikus, mint a fekete.
Ezért itt számtalan látogatóval összefuthat az ember.
Köztük néhány opportunista ragadozóval.
Nézd azt a vibráló vizet, ami abból a struktúrából tör fel!
Ha ott tudnánk mintát venni, fantasztikus lenne.
- MIR Egyes, itt a MIR Kettes. - Itt a MIR Egyes. Vétel.
Jim, felőlünk Jake elindulhat.
Mehet.
- Minden rendben? - Igen, úgy tűnik.
Fantasztikus Mike-kal és Jake-kel dolgozni.
Ez a robot lehet a távoli őse annak a járműnek,
amely egy nap majd felfedezi más világok óceánjait.
Mike, a magmintát a kürtő alapjánál kellene vételezni.
- Elég forrónak látszik. - Mint egy lángoló farönk.
A folyadék nagy része itt és itt áramlik ki.
- Odamehetünk? - Megteszem, ami tőlem telik.
Valamilyen konvekciós áramlásba keveredtünk.
- Nagyon közel akartad. Közel vagyunk. - Légy óvatos!
Belement az egyik fáklyába.
Mike, vissza! A robot teteje belóg a kürtőfolyadékba.
Látod, hogy a forró vízben vagyok-e?
Tudni szeretnéd?
Szép. Te vagy a robot, Mike.
Nyugi, meglesz.
Gyors leszek, amennyire csak bírok.
Azt hiszem, megvan.
Csak le kell zárni a mintát. Egyenesen beleszúrtuk a kürtőbe.
Gratulálok! Menj vissza és zárd le!
Gyere haza!
Nézd… Jake-en van néhány ütődés.
Itt és itt van egy kis sérülés, egyébként semmi baja.
Izgalmas volt. Komoly élmény.
Izgalmas volt Mike-kal merülni. Ő a robot esze.
Nem gondoltam, ennyire nehéz irányítani a robotot.
Feljebb kell jönnie. Még egy picit.
A robotnak picinek kell lennie, hogy elférjen a MIR-en.
Kell, hogy legyen saját fedélzeti energiaforrása.
A tengeralattjáróban nálam csak egy laptop és egy joystick van.
A kábele is különleges.
Ezen keresztül tudunk fényjeleket küldeni oda-vissza.
Így kommunikálunk a robottal.
És a kis kamerát is irányíthatjuk.
A robot segítségével mi is képbe kerülünk.
Úgy érezhetjük, mintha a tengeralattjárón kívül járnánk.
- Kicsivel közelebb megyek. - Gyönyörű.
Sosem láttam még ilyet.
Kiszúrt minket.
- Követi. - Elkapta a fogókart.
A csápjaival. Klassz. Ki kap el kit?
Szándékosan kinyúlt, és megvizsgálta a fogókart.
Nem fordult még elő, hogy egy ilyen állat odajöjjön, és megérintse a robotot.
Egészen különleges találkozás volt.
Mintha kezet ráztam volna egy űrlénnyel.
Talán ez volt a mélytengeri merüléseim csúcspontja.
Nem nehéz elképzelni, hogy egyszer más világok óceánjait fogjuk kutatni.
Ha megértjük, milyen a saját bolygónk extrém környezeti körülményeit kutatni,
elképzelhetjük ugyanezt az Európán.
Az Európa jégpáncélja alatti kutatás elképesztő kihívást jelentene.
A landolás során az irányító központnak nemigen lehetne aktív szerepe.
Az Európa olyan messze van, hogy még fénysebességgel is
több mint egy órába telne, mire bármilyen parancs elérné a járművet.
Teljesen magára lenne hagyatva.
Elég okosnak kellene lennie, hogy elkerülje az ütközést,
és megfelelő leszállóhelyet találjon a jégen.
Ezután át kell hatolnia a jégen.
Ehhez olvasztó szonda kell. Egy nukleáris meghajtású torpedó.
A jégpáncél vastagsága 5-25 kilométer körül lehet.
Az olvasztó szonda több héten át süllyed saját súlyánál fogva a jégpáncélba.
Míg végül…
Mi történik, ha eléri annak az óceánnak a felszínét?
Szükség lesz egy önjáró víz alatti járműre.
Ami képes önállóan tájékozódni és döntéseket hozni egy idegen óceánban.
Az Európának van belső hője, és talán hidrotermikus kürtői is.
Ha van, és a kémiai összetétel is megfelelő…
Óriási jelentősége lenne, ha életet találnánk egy másik világ óceánjában.
De ahhoz, hogy megtaláljuk, oda kell mennünk.
És ahhoz, hogy odamenjünk, itt kell folytatni az utazásunkat.
A kutatás olyan, mint az izom. Edzeni kell, hogy erősödjön.
És ha az élethez víz kell,
a mélytengeri kutatás tapasztalatait kell alkalmaznunk az űrutazások során,
hogy a tudósok és a kutatók vizet találjanak,
bárhol legyen is.
A kürtőkben felfedezett élet rávilágít, hogy van mit tanulnunk a természettől.
Vajon milyen lehet egy másik világ óceánját kutatni?
- Minden leáll. - Leállás.
Ne mozdulj!
Teljesen megváltoztathatja az életről alkotott definíciónkat.
Lássuk, mit lépnek!
Ez az!
Houston, Endurance. Megérkeztünk a koordináták szerinti állomáshoz,
és új barátokra találtunk.
Ki tudja, mi van odakint?
Tehát, oda kell mennünk.