WWW.MY-SUBS.COM
Buncao je ali je tražio vas, po imenu.
Pokaži mu.
Pri sebi je imao samo ovo...
I ovo.
Došli ste da me ubijete?
Znam šta je to.
Već sam to video. Pre mnogo, mnogo godina.
Pripadalo je čoveku koga sam sreo u poluzaboravljenom snu.
Čovek obuzet nekim radikalnim idejama.
Koji je najotporniji parazit?
Bakterija? Virus?
Crevna glista?
G. Kob želi da kaže...
Ideja.
Otporna. Izuzetno zarazna.
Kad ideja jednom uđe u mozak, skoro ju je nemoguće izbrisati.
Potpuno oformljena i jasna ideja, ona ostaje.
Tamo negde. -Da bi je ukrali takvi kao vi?
Da. U stanju sna slabi svesna odbrana...
...i misli postaju podložne krađi.
To se zove ekstrakcija.
G. Saito, možemo da uvežbamo vašu podsvest za odbranu...
...čak i od najveštijeg ekstraktora.
Kako to?
Zato što sam ja najveštiji ekstraktor.
Umem da vam kopam po umu i nađem tajne. Znam sve trikove.
Mogu da vas obučim tako da čak i dok spavate...
...vaša odbrana nije uspavana.
Ako želite moju pomoć, morate da budete iskreni.
Moram da poznajem vaše misli bolje od vaše žene...
...bolje od vašeg psihijatra, bolje od ikog.
Ako je ovo san, a vi imate sef pun tajni...
...ja moram da znam gde je taj sef.
Ako želite da ovo uspe, morate potpuno da me pustite unutra.
Želim vam prijatno veče. Ja ću u međuvremenu da razmislim.
On zna.
Šta se to dešava tamo?
Saito zna. Igra igru.
Nije bitno. Mogu da je uzmem. Veruj mi.
Informacija je u sefu.
Pogledao je u njega kad sam pomenuo tajne.
Šta će ona ovde?
Vrati se u sobu. Ja ću ovo da sredim.
Pazi da bude tako. Došli smo da radimo.
Ako bih skočila... da li bih preživela?
Možda, ako skočiš pravo u vodu.
Mal, šta ćeš ti ovde?
Mislila sam da ti možda nedostajem.
Znaš da je tako.
Ali ne smem više da ti verujem.
Pa šta?
Kao da je Artur birao.
U stvari, žrtva voli britanske posleratne slikare.
Izvoli, sedi.
Kaži mi...
Nedostajem li deci?
Nezamislivo.
Šta to radiš? -Udišem svež vazduh.
Ne mrdaj, Mal.
Hajde, majku mu.
Okreni se.
Pištolj, Dome.
Molim te.
Sada i kovertu, g. Kobe.
Ona vam je rekla? Ili ste sve vreme znali?
Da ste došli da me pokradete ili da mi, u stvari, spavamo?
Želim da znam ime vašeg nalogodavca.
Nema svrhe pretiti u snu, zar ne, Mal?
Zavisi od pretnje.
Ubijanjem bi ga samo probudili.
Ali bol...
Bol je u umu.
Sudeći po dekoru, nalazimo se u tvom umu, zar ne, Arture?
Šta radiš?! Prerano je! -Znam. Ali san se ruši.
Pokušaću da držim Saita još malo u snu. Skoro smo na cilju.
Bio je blizu. Vrlo blizu.
Držite ga!
Neće uspeti. Probudi ga.
Neće da se probudi!
Daj mu udar! -Šta?
Potopi ga.
Onesvestio se.
Pripremili ste se, zar ne?
Ni moj šef obezbeđenja ne zna za ovaj stan. Kako ste ga našli?
Čovek vašeg ranga teško može da drži ljubavno gnezdo u tajnosti...
...naročito kada je u vezi sa udatom ženom.
Ona ne bi... -Ipak, eto nas.
Sa dilemom. -Sve su bliže.
Dobili ste ono što ste tražili. -Nije tako.
Izostavili ste ključni deo informacije, zar ne?
Nešto ste sakrili, jer ste znali šta smeramo.
Zašto ste nas uopšte pustili? -Na audiciju.
Audiciju za šta? -Nije bitno. Niste prošli.
Izvukli smo svaki delić informacije iz vas.
Ali prevara je bila providna.
Zato... pustite me i idite. -Izgleda da ne shvatate, g. Saito.
Korporacija koja nas je najmila ne prihvata neuspeh.
Nećemo preživeti ni dva dana.
Kobe?
Izgleda da ću ovo morati na grublji način da uradim.
Ispričaj šta znaš! Govori!
Uvek sam mrzeo ovaj tepih.
Upijao je mrlje i videlo se gde je izlizan.
Ali je sigurno od vune.
Sada...
Ja ležim na poliesteru.
Što znači da ne ležim na svom tepihu, u svom stanu.
Uspeli ste da opravdate svoj ugled, g. Kobe.
I dalje sanjam.
Kako je bilo? -Nije bilo dobro.
San unutar sna. Zadivljen sam.
Ali u mom snu igrate po mojim pravilima.
Da, ali g. Saito...
Nismo u vašem snu.
Mi smo u mom snu.
Budalo. Kako si prevideo tepih?
Nisam ja kriv. -Ti si arhitekta.
Nisam znao da će da trlja obraz!
Dosta.
Ti... šta je to bilo?
Sve je pod kontrolom. -Kako izgleda kada nije?
Nemamo vremena za ovo. Silazim u Kjotu.
Zašto? Neće da pregleda svaki kupe.
Ne volim vozove.
Od sada, svako za sebe.
Halo?
Zdravo, tata. -Zdravo, tata.
Zdravo, kako ste? Kako ide?
Dobro. -Valjda smo dobro.
Dobro? Ko je samo valjda dobro? Ti, Džejmse?
Da. Tata, kada se vraćaš kući?
Ne mogu, srce, ne mogu. Neću moći još neko vreme.
Zašto?
Rekao sam ti, zato što sam stalno zauzet.
Baka kaže da se nikada nećeš vratiti.
Filipa, ti si?
Daj mi baku, molim te.
Odmahuje glavom.
Nadajmo se da nije u pravu.
Tata?
Kaži, Džejmse.
Je li mama s tobom?
Džejmse, već smo pričali o tome.
Mama nije više s nama.
Gde je?
Dosta je bilo, deco. Pozdravite se.
Poslaću neke poklone po dedi.
Budite dobri, budite...
Prevoz je na krovu. -Dobro.
Dobro si?
Jesam. Zašto?
Tamo u snu, pojavila se Mal.
Izvini za nogu. Neće da se ponovi.
Sve je gore, zar ne? -Dobićeš samo jedno izvinjenje.
Gde je Neš? -Nije se pojavio. Da ga sačekamo?
Ne, pre 2 sata je "Kobol" trebalo da dobije Saitove planove o proširenju.
Sada već znaju da nismo uspeli. Vreme je da nestanemo.
Gde ćeš ti? -U Buenos Ajres.
Tamo mogu da se primirim dok se ne slegne prašina. Ti?
U SAD.
Pozdravi ih.
Prodao vas je. Došao je da otkupi svoj život.
Zato vama nudim to zadovoljstvo.
Ja ne rešavam stvari na taj način.
Šta ćete s njim? -Ništa.
Ali ne znam šta će "Kobol" da uradi.
Šta tražite od nas? -Usađivanje.
Je li to moguće? -Naravno da nije.
Ako ideja može da se ukrade iz nečijeg uma...
...zašto ne bi mogla i da se usadi? -Evo, ja ubacujem ideju u vaš um.
Kažem vam: "Ne mislite na slonove." Na šta ćete da mislite?
Na slonove.
Ali ideja nije vaša, jer znate da ste je dobili od mene.
Žrtvin um uvek može da odredi poreklo ideje.
Nemoguće je lažirati pravu inspiraciju. -To nije tačno.
Možete to da učinite? -Imam li izbora?
Zato što mogu da se nagodim sa "Kobolom".
Onda imate izbora.
Biram da idem.
Kažite posadi kuda da vas odveze.
Gospodine Kobe!
Želite li da idete kući?
U Ameriku? Svojoj deci?
To ne možete da sredite! Niko to ne može!
Baš kao i usađivanje. -Kobe, idemo.
Koliko je ta ideja složena? -Jednostavna je.
Nema jednostavne ideje, ako treba da se ubaci u nečiji um.
Moj glavni konkurent je starac, slabog zdravlja.
Njegov sin će uskoro da nasledi kontrolu nad korporacijom.
Treba da odluči da rasturi carstvo svog oca.
Kobe, ne smemo da prihvatimo. -Sačekaj.
Ako bih čak i mogao to da uradim...
...tražim garanciju.
Kako znam da možete da ispunite to? -Ne znate.
Ali mogu.
Dakle... želite li da skočite u neizvesno?
Ili da ostarite puni kajanja...
...čekajući da umrete u samoći?
Sastavite tim, g. Kobe. I pametnije birajte svoje ljude.
Znam koliko želiš da ideš kući.
Ali ovo je nemoguće.
Moguće je. Treba samo ući dovoljno duboko.
To se ne zna.
Već sam to radio.
Kome si to uradio?
Zašto idemo u Pariz?
Treba nam novi arhitekta.
Nikada nisi voleo svoju kancelariju, zar ne?
U onom špajzu nema prostora za razmišljanje.
Zar je za tebe bezbedno da budeš ovde?
Ekstradicija između Francuske i SAD...
...je birokratska noćna mora.
U tvom slučaju bi se možda potrudili.
Doneo sam ti ovo da daš deci kad budeš mogao.
Potrebno je više od plišane igračke tu i tamo...
...da ubedi decu kako još uvek imaju oca.
Radim ono što znam, ono čemu si me ti naučio.
Nisam te učio da budeš lopov. -Učio si me da navodim tuđi um...
...ali nakon svega što se desilo...
...nije mi preostalo mnogo legalnih načina da koristim tu veštinu.
Zašto si došao ovde, Dome?
Mislim da sam našao put do kuće.
Posao za neke vrlo, vrlo moćne ljude.
Ti ljudi možda mogu da srede da se zauvek izbriše optužnica.
Ali potrebna mi je tvoja pomoć.
Došao si da pokvariš mog najboljeg i najpametnijeg studenta.
Znaš šta ja nudim. Neka odluče sami.
Novac. -Ne samo novac.
Seti se.
Prilika da se grade katedrale, čitavi gradovi...
...stvari koje nikad nisu postojale, niti mogu da postoje u stvarnom svetu.
Želiš da pošaljem još nekoga u tvoje fantazije?
Oni ne ulaze u san.
Samo projektuju nivoe i uvode snevače u njih. To je sve.
Projektuj ih onda sam.
Ne dozvoljava mi Mal.
Vrati se u stvarnost, Dome.
Molim te. -Stvarnost.
Ona deca, tvoji unuci...
...čekaju da im se otac vrati kući. To je njihova stvarnost.
Ovaj posao, poslednji posao, vratiće me kući.
Ne bih stajao ovde kada bih znao da postoji drugi način.
Potreban mi je arhitekta, dobar kao što sam ja nekada bio.
Imam nekoga još boljeg.
Arijadna?
Ovo je g. Kob.
Drago mi je.
Ako imaš vremena, g. Kob bi ti ponudio posao.
Stažiranje?
Ne baš.
Testiraću te.
Nećete ništa da mi pričate o poslu?
Da vidim možeš li, pre nego što ti ga opišem.
Zašto? -Zato što nije baš najlegalniji.
Imaš dva minuta da napraviš lavirint koji se rešava za jedan minut.
Stoj.
Opet.
Stoj.
Moraćeš više da se potrudiš.
To je već bolje.
Kažu da čovek koristi samo delić potencijala svog mozga.
To je u budnom stanju.
Um može u snu da učini skoro sve.
Na primer?
Zamisli da projektuješ zgradu. Svesno stvaraš svaki detalj.
Nekada imaš osećaj kao da se sama projektuje.
Da, kao da je otkrivam.
Autentična inspiracija, zar ne?
Naš um u snu to radi stalno.
Mi istovremeno i stvaramo i opažamo naš svet.
Naš um to tako dobro radi da ne znamo šta se dešava.
To nama omogućava da upadnemo usred tog procesa.
Kako? -Preuzimamo stvaranje.
Tu si mi potrebna.
Ti stvaraš svet snova.
Mi ubacimo žrtvu u taj san, ona ga ispuni svojom podsvešću.
Kako da ubacim dovoljno detalja da poveruje da je to stvarnost?
Snovi deluju stvarno dok smo u njima, zar ne?
Tek kada se probudimo shvatimo da je tu nešto čudno.
Pitaću te nešto.
Nikada se, u stvari, ne sećaš početka sna, zar ne?
Uvek se nađeš usred događaja.
Valjda je tako. -Kako smo onda dospeli ovamo?
Došli smo iz...
Razmisli, Arijadna. Kako si dospela ovamo?
Gde si sada?
Mi sanjamo? -Ti si, u stvari, u ateljeu, spavaš.
Ovo ti je prva lekcija u zajedničkim snovima. Ostani mirna.
Ako je ovo samo san, zašto onda...
Zato što to nikada nije "samo san".
Staklo na licu strahovito boli. Kada si u snu, deluje kao da je stvarno.
Zato je vojska razvila zajedničke snove.
Program obuke. Vojnici se međusobno ubijaju, bodu i dave.
Zatim se probude.
Kako su arhitekte ušle u to?
Neko je morao da projektuje snove.
Daj nam još pet minuta.
Pet minuta? Ali... pričali smo najmanje jedan sat.
Tokom sna misli lete brže.
Zato vreme naizgled sporije protiče.
Pet minuta u stvarnosti daje pun sat u snovima.
Zašto ne vidiš šta možeš da smisliš za pet minuta?
Imaš osnov. Knjižara, kafe.
Skoro sve ostalo je tu.
Ko su ovi ljudi? -Projekcije moje podsvesti.
Tvoje?
Seti se, ti si snevač. Ti si izgradila ovaj svet.
Ja sam subjekt. Moj um ga naseljava.
Možeš da pričaš sa mojom podsvešću.
Jedan od načina izvlačenja podataka iz žrtve.
Koji su drugi načini?
Stvaranjem nečeg sigurnog, kao što je trezor ili sef.
Um ih automatski napuni podacima koje želi da zaštiti.
Razumeš? -Onda ti provališ i ukradeš.
Pa...
Mislila sam da je prostor snova zasnovan na vizuelnom...
...ali više je ispunjen osećajima.
Pitam se šta se dešava kad počneš da se petljaš u fiziku?
Zanimljivo, zar ne?
Jeste.
Zašto svi gledaju u mene?
Zato što moja podsvest oseća da neko drugi stvara ovaj svet.
Što više menjaš, to više projekcije počinju da te progone.
Progone?
Osete stranu prirodu snevača.
Napadaju, kao kad bela krvna zrnca krenu na infekciju.
Napašće nas? -Neće.
Samo tebe.
Ovo je sjajno, ali znaj, ako nastaviš ovako da menjaš...
Čoveče... možeš li malo da obuzdaš svoju podsvest?
To je moja podsvest. Ne mogu da je kontrolišem.
Impresivno.
Poznat mi je ovaj most. To mesto stvarno postoji, zar ne?
Da, prelazim preko njega svaki dan.
Nemoj da ubacuješ stvari iz sećanja. Uvek zamisli nova mesta.
Crtam na osnovu onoga što znam.
Koristi samo detalje. Banderu, ili govornicu. Nikada cele oblasti.
Zašto? -Kad gradiš snove na osnovu sećanja...
...lako gubiš predstavu o tome šta je stvarnost, a šta san.
To se desilo tebi? -Slušaj me.
Ovo nema nikakve veze sa mnom.
Zato sam ti ja potrebna za građenje snova?
Hej, skloni se od nje. Odbij! Odbij!
Kobe! -Bežite!
Pusti me! -Mal!
Mal! -Probudi me!
Probudi me! Probudi me!
Mal! Ne, ne!
Pogledaj me. Sve je u redu. U redu je.
Zašto nisam mogla da se probudim?
Nije još bilo isteklo vreme.
Iz tog sna možeš da se probudiš samo ako umreš.
Trebaće joj totem. -Šta?
Totem je mala, lična...
Sjajna ti je podsvest, Kobe!
Baš je simpatična!
To mu je žena?
Da. Dakle, totem. Mali predmet, po mogućstvu težak.
Stalno je pri tebi, i samo ti znaš.
Nešto kao novčić? -Ne.
Nešto jedinstveno. Ovo je naštelovana kockica.
Ne smeš da je takneš, upropastićeš svrhu.
Jedino ja znam gde je tačno opterećena ova kockica.
Kada pogledaš u svoj totem...
...znaćeš bez sumnje da nisi u tuđem snu.
Ne znam da li ne možeš, ili ne želiš da vidiš šta se dešava...
...ali Kob ima ozbiljnih problema koje pokušava tamo da zakopa.
Nemam nameru da otvorim svoj um nekom takvom čoveku.
Vratiće se ona. Nisam dosad video da je neko tako brzo ušao u štos.
Stvarnost joj neće biti dovoljna. Kad se vrati...
Kad se vrati, daćeš joj da pravi lavirinte.
Gde ćeš ti biti? -Da posetim Imsa.
Imsa? On je u Mombasi. To je "Kobolov" teren.
Neophodan rizik.
Ima mnogo dobrih lopova. -Nama ne treba samo lopov.
Nama treba falsifikator.
Trljaj koliko hoćeš, neće da se razmnože.
Nikad se ne zna.
Idem po piće.
Ti častiš.
Još nisi naučio da pišeš pravilno. -Nosi se.
Kakav ti je rukopis?
Raznovrstan. -Dobro.
Hvala.
Usađivanje.
Pre nego što počneš da pričaš kako je to nemoguće...
Moguće je, samo je teško.
Zanimljivo. Artur stalno priča da je neizvodljivo.
Artur. I dalje radiš s tom vezanom vrećom?
Dobro radi svoj posao, zar ne?
Najbolje. Nema mašte.
Kao što je ti imaš.
Ako želiš da izvedeš usađivanje, biće ti potrebna mašta.
Da te pitam. Jesi li to već nekada radio?
Pokušali smo. Usadili smo ideju, ali nije se primila.
Nije bila dovoljno duboko? -Ne radi se samo o dubini.
Potreban je samo začetak ideje...
...kako bi se ona prirodno razvila kod žrtve. Vrlo delikatna stvar.
Kakva je to ideja koju treba da usadiš?
Naslednik velike korporacije treba da rasturi očevo carstvo.
Tu imaš razne političke motive...
...antimonopolska raspoloženja i tako dalje. Ali sve to je...
To zavisi od predrasuda žrtve, vidiš?
Treba početi od najosnovnijeg.
Šta bi to bilo?
Odnos sa ocem.
Imaš hemičara? -Još ne.
Ovde postoji jedan čovek. Jusuf.
Mućka sastojke na svoj način.
Povedi me kod njega.
Čim se otarasiš pratnje. Čovek za šankom.
"Kobol".
Ona nagrada je ponuđena za mene živog, ili mrtvog?
Ne sećam se. Videćemo hoće li da zapuca.
Izvedi ometanje. Videćemo se dole u baru za pola sata.
Ovde? -Neće da očekuju.
Važi.
Fredi! Fredi Simons!
To si ti, zar ne?
Ne, nisi ti.
Sada ne sanjaš, je li?
Jednu kafu.
Kafu.
Jednu kafu.
Prevoz, g. Kobe?
Šta ćete vi u Mombasi? -Štitim svoju investiciju.
Tako se ti otarasiš pratnje?
Drugačija je pratnja.
Kob je rekao da ćeš da se vratiš.
Odupirala sam se, ali... -Ali, ovo se ne propušta.
To je...
Čista kreacija.
Pogledajmo primere paradoksalane arhitekture.
Treba da savladaš neke trikove...
...za gradnju tri nivoa snova. Izvinite.
Kakve trikove?
U snu možeš da varaš, i da stvoriš nemoguće oblike.
Možeš da stvoriš zatvoreni obruč, kao što su Penrouzove stepenice.
Beskonačno stepenište.
Vidiš?
Paradoks.
Ovakav zatvoreni sistem...
...pomaže ti da maskiraš granice sna koji stvaraš.
Koliko treba da budu veliki ti nivoi?
Može da bude bilo šta, od jednog sprata do celog grada.
Ali treba da budu i složeni, da se mi sakrijemo od projekcija.
Lavirint. -Tako je.
Što je bolji lavirint...
To mi imamo više vremena pre nego što nas projekcije uhvate?
Tako je.
Moja podsvest deluje pristojno. -Čekaj samo, postaće gadno.
Niko ne voli da mu neko drugi petlja po umu.
Kob ne može više da gradi, zar ne?
Ne znam da li ne može, znam da neće.
Misli da je sigurnije ako on ne zna plan.
Zašto?
Neće da mi kaže. Mislim da je to zbog Mal.
Njegova bivša žena? -Nije mu bivša.
Još su zajedno? -Ne.
Ona je mrtva.
To što vidiš je njegova projekcija nje.
Kakva je bila u stvarnom životu?
Bila je divna.
Tražite hemičara? -Da.
Da sklopi smešu za posao?
I da pođe na teren s nama.
Ja retko idem na teren, g. Kobe.
Potreban si nam da sastaviš odgovarajuću smešu za naše potrebe.
Koje su? -Velike dubine.
San unutar sna? Dva nivoa?
Tri.
Nemoguće. Toliko snova unutar snova je previše nestabilno.
Jeste moguće. Treba samo dodati sedativ.
Moćan sedativ.
Koliko članova tima? -Pet.
Šest.
Znaću da ste obavili posao jedino ako i ja pođem s vama.
Na ovakvom poslu nema mesta za turiste, g. Saito.
Izgleda da ovog puta ima.
Odavde treba početi. Ovo koristim svaki dan.
Za šta? -Pokazaću vam.
Možda ne želite da vidite.
Posle vas.
Deset... dvanaest... svi povezani. Do đavola.
Dolaze svaki dan da zajednički sanjaju.
Vidite? Vrlo je stabilno.
Koliko dugo traje san? -Po tri, četiri sata svaki dan.
Koliko je to u snovima?
Sa ovom smešom? Oko 40 sati, svakog dana.
Zašto to rade? -Recite mu, g. Kobe.
Posle nekog vremena, jedino je tako moguć san.
Sanjate li vi još uvek, g. Kobe?
Dolaze ovamo svaki dan da spavaju? -Ne.
Dolaze da se probude.
San je postao njihova stvarnost.
Ko ste vi da tvrdite drugačije?
Da vidimo šta umeš.
Znaš kako da me nađeš.
Znaš šta treba da radiš.
Dobro, zar ne?
Dobro ste, g. Kobe?
Jesam. Sve je u redu.
Robert Fišer, naslednik konglomerata "Fišer energija".
Kakav je vaš problem sa g. Fišerom?
To se vas ne tiče.
G. Saito, ovo nije obična industrijska špijunaža.
Tražili ste usađivanje.
Nadam se da razumete ozbiljnost tog zahteva.
Seme koje posadimo u njegov um postaće ideja.
Ta ideja će da ga odredi kao ličnost.
Možda će da promeni...
Možda će da promeni sve u njemu.
Jedino im mi stojimo na putu do potpune energetske dominacije.
Neće više biti konkurencije.
Oni će polovini sveta da kontrolišu snabdevanje energijom.
Postaće praktično nova supersila.
Svetu je potrebno da se Robert Fišer predomisli.
Tu nastupamo mi.
Kakav je odnos Roberta Fišera i njegovog oca?
Priča se da je taj odnos komplikovan.
Ne možemo da radimo samo na osnovu priča.
Mogu li da stignem do ovog čoveka? Brauning.
Desna ruka oca, kum sina.
Moguće je, uz prave preporuke.
Preporuke su moja specijalnost, g. Saito.
Ne vidim ovde dogovor. Sruši ih.
G. Brauning, Moris Fišer je uvek izbegavao suđenje.
Hajde da Morisu direktno prenesemo tvoju zabrinutost.
Nema potrebe.
Ne, mislim da bi trebalo.
Kako je on?
Ne želim nepotrebno da mu smetam, ali...
Roberte, rekao sam ti da držiš... Čekaj, uradi tako...
Smirite se, g. Fišeru... -Izguraj to!
Nikad, nikad! Zar nisi, kad sam tražio...
Ostavi to.
Ovde.
Mora da mu je draga uspomena.
Stavio sam je pored kreveta. Nije ni primetio.
Roberte...
Moramo da razgovaramo o ovlašćenju.
Znam da ti je teško, ali... -Ne sada, ujka Pitere.
Lešinari kruže.
Što je Moris Fišer bolesniji, to je Piter Brauning moćniji.
Imao sam priliku da posmatram Brauninga.
Ušao sam u njegov lik, proučio ponašanje, i tako dalje.
U prvom sloju sna mogu da imitiram Brauninga.
Mogu da predložim koncepte Fišerovoj budnoj svesti.
Kada ga odvedemo jedan sloj dublje...
...njegova projekcija Brauninga trebalo bi to da potvrdi.
Znači, sam sebi predlaže ideju.
Upravo tako. Jedino tako će da se primi, ako deluje samostvoreno.
Imse, zadivljen sam.
Tvoja ljubaznost je, kao i uvek, dobrodošla, Arture. Hvala.
Pošao si sam, ili...?
Ne, samo sam nešto probao.
Nisam znao da ima nekoga...
Radila sam na totemu.
Da vidim.
Napreduješ, zar ne?
Elegantno rešenje za vezu sa stvarnošću.
Ti si to smislio? -Ne, već...
U stvari, Mal je to smislila.
Ova je bila njena. Zavrtela bi se u snu i nikad ne bi pala.
Samo se vrtela, vrtela...
Artur mi je rekao da je preminula.
Kako napreduju lavirinti?
Svaki je povezan sa delom žrtvine podsvesti...
...u koji pokušavamo da dopremo.
Donji nivo je bolnica, da Fišer tu dovede svog oca.
U stvari, imam pitanje vezano za ovaj plan.
Ne uvodi me u detalje. Jedino snevač treba da zna plan.
Zašto je to tako važno?
Ako neko od nas uvede svoje projekcije.
Ne smeju da znaju detalje lavirinta.
To jest, ako ti uvedeš Mal.
Ne možeš da je držiš izvan toga, zar ne?
Tako je. -Ne možeš ti da gradiš...
...jer ako ti znaš lavirint, i ona ga zna.
Ona bi sabotirala celu stvar.
Kobe, znaju li ostali? -Ne.
Moraš da ih upozoriš ako se ovo pogoršava.
Niko ne kaže da se pogoršava.
Treba da stignem kući, jedino mi je do toga sada stalo.
Zašto ne možeš da ideš kući?
Zato što oni misle da sam je ja ubio.
Hvala ti. -Zašto?
Što nisi pitala jesam li je ubio.
"Rasturiću očevo carstvo."
Očigledno je da bi Robert odbacio takvu ideju.
Zato treba da mu je usadimo duboko u podsvest.
Podsvest pokreću emocije, a ne razum.
Moramo ovo da pretvorimo u emocionalni koncept.
Kako se poslovna strategija pretvara u emociju?
Tu smo da to smislimo. Robertov odnos sa ocem je...
...najblaže rečeno, napet. -Da idemo na to?
Možemo rasturanje kompanije da predstavimo kao inat ocu.
Ne, zato što pozitivna emocija svaki put poklopi negativnu.
Svi čeznemo za pomirenjem, za katarzom.
Robert Fišer mora da ima pozitivnu emociju u vezi s ovim.
Pokušajmo onda ovako...
"Moj otac prihvata što želim da idem svojim putem, a ne njegovim."
Moguće.
Moguće? Treba nam nešto jače od "moguće".
Hvala na doprinosu, Arture.
Izvini što želim da budem konkretan.
Konkretan?
Kod usađivanja nije važno biti konkretan.
Kada uđemo u um, radićemo s onim što zateknemo.
Na površinskom nivou ulazimo u njegov odnos s ocem.
Recimo: "Neću da idem očevim stopama."
Na sledećem nivou mu dajemo: "Stvoriću nešto sam za sebe."
Na najdonjem nivou vadimo tešku artiljeriju.
"Moj otac ne želi da budem on." -Upravo tako.
Na trećem nivou snovi mogu da se uruše zbog najmanjeg potresa.
Sedacija.
San koji je dovoljno stabilan da drži tri nivoa snevanja...
...za to nam je potreban izuzetno jak sedativ.
Laku noć.
Naša smeša za zajedničke snove...
...stvara jasnu vezu između snevača dok istovremeno pojačava rad mozga.
To jest, daje nam više vremena.
Rad mozga u snu će biti pojačan oko 20 puta.
Kada uđete u san unutar sna, taj efekat se nagomilava.
To su tri sna, deset sati puta 20...
Izvinite, ne ide mi matematika. Koliko je to vremena?
U prvom nivou je nedelju dana.
U drugom je šest meseci, dok je u trećem...
To je deset godina.
Ko bi želeo da ostane u snu deset godina?
Zavisi od sna.
Kada izvršimo usađivanje, kako izlazimo?
Nadam se da imaš nešto elegantnije od metka u glavu.
Udar. -Šta je to udar?
Ovo bi bio udar.
Osećaj propadanja koji te trgne i probudi.
Izbaci te iz sna. -Osetićemo udar pod ovom sedacijom?
Tu sam bio lukav.
Prilagodio sam sedativ tako da ne utiče na srednje uho.
Na taj način, bez obzira na dubinu sna, snevač oseća propadanje.
Ili guranje.
Štos je u sinhronizovanom udaru koji prodire kroz sva tri nivoa.
Muzičko odbrojavanje može da uskladi različite udare.
Nema zakazanu operaciju, posetu zubaru, ništa.
Zar nije trebalo da operiše koleno?
Ništa. Bar ništa sa totalnom anestezijom.
Potrebno nam je najmanje deset sati.
Od Sidneja do Los Anđelesa.
Jedan od najdužih letova na svetu. Putuje svake dve nedelje.
Onda mora da leti privatnim avionom.
Ne može ako mu je avion na popravci.
Mora da bude 747. -Zašto?
Zato što je pilot gore.
Kabina prve klase je u nosu. Niko ne može da prođe.
Morali bi da kupite celu kabinu i da potkupite osoblje.
Kupio sam avio kompaniju.
Delovalo mi je lakše.
Izgleda da smo dobili tih deset sati.
Arijadna? Uzgred, sjajno obavljen posao.
Znaš kako da me nađeš.
Znaš šta treba da radiš.
Sećaš se kada si me zaprosio?
Naravno.
Rekao si da imaš san.
Da ćemo zajedno da ostarimo.
Možemo.
Ne bi smela da budeš tu.
Htela sam samo da vidim šta to "probaš" svake noći.
Ovo nema veze s tobom. -I te kako ima.
Tražio si da delimo snove. -Ove ne. Ovo su moji snovi.
Zašto sebi to radiš?
Jedino tako mogu da sanjam.
Zašto je tako važno sanjati?
U snovima smo još uvek zajedno.
Nisu to samo snovi.
To su sećanja. Rekao si da su sećanja zabranjena.
Znam da sam to rekao.
Pokušavaš da je održiš u životu. Ne možeš da se oprostiš od nje.
Ne razumeš. Ovo su trenuci zbog kojih žalim.
To su sećanja koja moram da promenim.
Zbog čega si zažalio?
Treba da shvatiš samo jednu stvar o meni.
Ovo je tvoja kuća?
Moja i Mal.
Gde je ona?
Već je otišla.
Moj sin, Džejms.
Nešto kopa. Možda crva.
Ono je Filipa.
Mislio sam da ih dozovem...
...da se okrenu i nasmeše, da vidim...
...ta njihova divna lica, ali prekasno je.
Sada ili nikada, Kobe.
Onda me zahvati panika.
Shvatim da ću da žalim zbog ovog trenutka.
Moram poslednji put da im vidim lica.
Džejmse! Filipa! Dođite!
Ali trenutak je prošao.
Šta god da pokušavam, ne mogu da izmenim taj trenutak.
Spremam se da ih pozovem...
Oni pobegnu.
Ako želim da im ikada opet vidim lica, moram da se vratim kući.
U stvarnom svetu.
Šta ćeš ti ovde?
Zovem se...
Znam ko si ti. Šta ćeš ti ovde?
Samo pokušavam da razumem.
Kako možeš da razumeš?
Znaš li kako je to biti ljubavnica?
Biti polovina celine?
Ne.
Postaviću ti zagonetku.
Čekaš voz.
Voz koji će te odvesti daleko.
Nadaš se da znaš gde će te taj voz da te odvede...
...ali nisi sigurna.
Ali to nije ni važno.
Kako to da ti nije važno gde će voz da te odvede?
Zato što ćemo biti zajedno.
Kako si mogao da je dovedeš ovde? -Kakvo je ovo mesto?
Hotelska soba u kojoj smo slavili godišnjice.
Šta se ovde dogodilo?
Obećao si! Obećao si da ćemo biti zajedno!
Molim te, moraš da ostaneš zasad ovde!
Rekao si da ćemo biti zajedno! Da ćemo da ostarimo zajedno!
Vratiću se po tebe. Obećavam!
Misliš da možeš da izgradiš zatvor od sećanja i da je tu zatvoriš?
Stvarno misliš da će to da je zadrži?
Vreme je.
Moris Fišer je upravo umro u Sidneju.
Kada je sahrana? -U četvrtak, u Los Anđelesu.
Robert će da prati telo najkasnije u utorak. Krećemo.
Kobe, idem s tobom. -Obećao sam Majlsu. Ne.
Timu je potreban neko ko shvata s čim se ti boriš.
Ne moram to da budem ja...
...ali moraš Arturu da pokažeš to što sam ja videla.
Nađi nam još jedno mesto u avionu.
Ako uđem u avion, a vi ne ispoštujete dogovor...
...kada sletimo, idem u zatvor do kraja života.
Obavite posao tokom leta.
Obaviću jedan razgovor iz aviona.
Nećete imati problema da prođete pasošku kontrolu.
Izvinite. -Izvinite, ja sam kriv.
Mislim da je ovo vaše. Verovatno vam je ispalo.
Jeste li za neko piće?
Vodu, molim.
Takođe.
Hvala.
Nisam mogao a da ne primetim...
...ali jeste li vi u nekom srodstvu sa onim Morisom Fišerom?
Da, on je...
Bio mi je otac.
Inspirativna osoba. Moje saučešće.
Izvolite. -Hvala.
Za vašeg oca.
Za pokoj duši.
Nisi mogao da piškiš ranije? -Izvini.
Previše besplatnog šampanjca, Jusufe?
Duhovito.
Po ovakvom vremenu sigurno će da traži taksi.
Budalo! Čoveče, pokušaj da... -Šetaj.
Neka on... moram da prekinem.
Taksi! Hvala.
Ugao Treće i Marketa. Brzo.
Šta to radite? -Mislio sam da je slobodno.
Nije. -Možemo zajedno.
Ne možemo. Stanite, da ovo...
Sjajno.
Hajde!
Ovde ima 500 dolara. Novčanik vredi više od toga.
Bar da izađem gde želim.
Bojim se da to ne...
Pokrivaj ga! -Dole! Dole!
Šta se to dešava?!
Ovo nije bilo u projektu.
Kobe?
Smakni ga!
Dobro si?!
Jesam, nije mi ništa.
Fišer je čitav, možda mu je muka.
Saito?
Vodi Fišera pozadi!
Vodi ga pozadi. -Šta se to desilo?!
Pogođen je? Umire?
Ne znam. -Isuse...
Gde ste vi bili? -Blokirao nas je voz.
Zašto si stavila pružni prelaz usred grada?
Nisam. -Odakle onda?
Da ja tebe pitam! Otkud ona zaseda?
Ono nisu normalne projekcije, već uvežbani ljudi!
Kako, uvežbani? -Fišer je najmio ekstraktora...
...da pripremi podsvest za odbranu.
Njegova podsvest je sada militarizovana.
Trebalo je da otkrijem to.
Zašto nisi? -Smiri se.
Nemoj da me smiruješ!
To je bio tvoj posao!
Trebalo je detaljno da proučiš Fišera!
Nismo spremni za ovakvo nasilje! Imamo iskustva s tim obezbeđenjem.
Bićemo samo pažljiviji!
Ovo nije bilo u planu! On umire!
Ne, nemoj! Nemoj!
U agoniji je. Budim ga.
Ne. To ga neće probuditi.
Kako to, neće? Kada u snu umremo, probudimo se.
Iz ovog sna ne.
Sada smo pod prejakim sedativima.
Dobro. Šta se dešava kad umremo?
Upadamo u limbo. -Ozbiljno?
Limbo? -Neprojektovani prostor sna.
Šta ima tamo dole? -Sirova, beskrajna podsvest.
Tamo nema ničeg, osim onoga što je ostalo iza nekog...
...ako je on zajednički snevač, a već je bio tamo.
U ovom slučaju, to si ti.
Koliko možemo da ostanemo tamo? -Ne razmišljajte...
...o bekstvu dok ne oslabi sedativ. -Koliko, Jusufe?
Decenije. Beskonačno. Ne znam! Pitaj njega, on je bio tamo.
Odvedimo ga gore.
Sjajno.
Hvala.
Zarobljeni smo u Fišerovom umu, goni nas njegova vojska.
Ako poginemo...
...bićemo u limbu dok nam se mozak ne pretvori u kajganu?
Ko ima pribor za prvu pomoć?
Znao si za taj rizik i nisi nam rekao? -Nije bio predviđen rizik...
...i ovolika pucnjava. -Nisi imao pravo.
Jedino tako može da se ide tri nivoa dole.
A ti, znao si za ovo i pristao si? -Verovao sam njemu!
Jer ti je obećao pola svog dela?
Ne, obećao mi je sve. Rekao je da je to već radio.
Stvarno? Sa Mal? Zato što je ispalo tako dobro?
Nema to veze s ovim. Ovo radim da se vratim deci.
Uveo si nas u ratnu zonu, bez izlaza.
Ima izlaza. Nastavićemo posao, obavićemo ga što pre...
...izaći ćemo uz pomoć udara, kao i uvek.
Pusti to. Ako idemo dublje, sve je gadnije.
Ja ostajem na ovom nivou.
Fišerovo obezbeđenje nas upravo opkoljava.
Na ovom nivou je 10 sati leta nedelju dana.
To znači da ćemo biti ubijeni svi do jednog. To vam garantujem.
Nemamo drugog izbora osim da nastavimo i da budemo brzi.
Dole je jedini put napred.
Spremite se.
Ti, dođi da ga prodrmamo.
Osiguran sam protiv otmice do deset miliona.
Trebalo bi da bude jednostavno. -Umukni! Neće biti.
U kancelariji tvog oca, ispod police...
...je njegov lični sef. Treba nam šifra.
Ne znam za taj sef.
To ne znači da ne znaš šifru.
Kaži nam kako glasi.
Ne znam.
Pouzdan izvor kaže da znaš.
Stvarno? Ko je taj izvor?
Ovo košta 500 dolara? -Šta ima unutra?
Novac, kartice, dokumenta... i ovo.
Korisno?
Možda.
Kreni. Imaš jedan sat.
Jedan sat?
Trebalo je da imam čitavu noć za to.
Saito nije smeo da dobije metak u grudi.
Imaš jedan sat. Nađi nešto korisno, molim te.
Šta je to? -Pouzdan izvor.
Ujka Piter?
Neka prestanu.
Šifra. -Ne znam je.
Zašto Brauning kaže da znaš? -Ne znam.
Pustite me da pričam s njim, saznaću.
Imaš jedan sat. Počni da pričaš.
Dobro si?
Čitav si?
Oni skotovi me drže već dva dana.
Neko može da uđe u kancelariju tvog oca...
...pokušavaju da otvore sef.
Mislili su da ja znam šifru, ali ja je ne znam.
Ne znam je ni ja, zato... -Šta?
Moris mi je pre smrti rekao da jedino ti možeš da ga otvoriš.
Meni nije dao šifru.
Možda jeste. Samo što ti nisi znao da je to šifra za sef.
Šta bi to bilo? -Ne znam, neki smisleni niz brojeva...
...nešto vezano za vaše zajedničke doživljaje.
Nismo mi imali mnogo smislenih zajedničkih doživljaja.
Možda posle smrti tvoje majke.
Znaš li šta mi je rekao posle smrti majke?
"Roberte, nema šta tu da se kaže."
Dobro, nije umeo da iskaže osećanja.
Imao sam 11 godina, ujka Pitere.
Kako mu je? -Trpi jake bolove.
Kada siđemo u niže nivoe bol će biti slabiji.
Ako umre?
U najgorem slučaju?
Kad se probudi, imaće potpuno zbrisanu svest.
Kobe, i dalje ću da ispoštujem dogovor.
Cenim to, Saito.
Ali, kad se probudite, nećete se ni sećati dogovora.
Limbo će postati vaša stvarnost.
Bićete toliko dugo dole da ćete postati starac.
Ispunjen žaljenjem?
Čekajući da umrete sami.
Ne.
Vratiću se ja.
I opet ćemo biti mladi.
Dišite.
Ovi će da nas ubiju ako im ne kažemo šifru.
Samo žele da nas ucene. -Čuo sam šta pričaju.
Zatvoriće nas u kombi i baciće ga u reku.
Dobro, šta je u tom sefu?
Nešto za tebe.
Moris je uvek govorio da je tu najvredniji poklon za tebe.
Testament. -Morisov testament je kod advokata.
To je alternativa. Ovaj bi bio važeći, ako ti to želiš.
Deli firmu na sastavne delove.
Biće to kraj carstva kakvo sada poznajemo.
Uništavanje mog nasleđa.
Zašto bi on hteo nešto tako? -Ne znam.
Voleo te je, Roberte.
Na svoj način.
Na svoj način?
Na kraju...
Pozvao me je kod svoje samrtne postelje.
Jedva je mogao da govori.
Ali potrudio se da mi kaže još samo jednu stvar.
Privukao me je bliže.
Mogao sam da razaznam...
Samo jednu reč.
"Razočaran."
Kada si bio u limbu?
Možda možeš ostale da ubediš da nastave ovo.
Ali oni ne znaju istinu. -Istinu? Kakvu istinu?
Da svakog trenutka možeš da ubaciš lokomotivu u ovu sobu.
Istinu da Mal provaljuje kroz tvoju podsvest.
I istinu da, kako idemo dublje u Fišera...
...idemo dublje i u tebe.
Nisam sigurna da će nam se svideti to što zateknemo.
Radili smo zajedno.
Istraživali smo koncept sna unutar sna. Ja sam stalno terao dalje.
Hteo sam da idem sve dublje, sve dalje.
Nisam shvatao da tamo dole sati mogu da se pretvore u godine...
...da možemo da se zaglavimo toliko duboko da...
...kada se nasučemo na obalu naše sopstvene podsvesti...
...gubimo vezu sa realnošću.
Stvorili smo, izgradili smo naš svet.
Godinama smo to radili.
Izgradili smo svet samo za nas.
Koliko ste dugo bili tamo?
Oko 50 godina.
Isuse...
Kako ste mogli da izdržite?
Nije bilo loše u početku, osećali smo se kao bogovi.
Problem je bio u saznanju da ništa od toga nije stvarno.
Na kraju je za mene postalo nemoguće da živim tako.
Šta je bilo s njom?
Ona je zaključala nešto, nešto duboko u sebi.
Istinu koju je nekada znala, ali ju je namerno zaboravila.
Limbo je postao njena stvarnost.
Šta se desilo kada ste se probudili?
Probuditi se posle toga, posle godina, decenija...
Biti stare duše bačene natrag u mladost?
Znao sam da nešto s njom nije u redu. Nije htela da prizna.
Na kraju mi je rekla istinu.
Bila je opsednuta jednom idejom.
Jednom jednostavnom idejom koja je sve promenila.
Da naš svet nije stvaran.
Da ona mora da se probudi i da se vrati u stvarnost.
Ako želimo da se vratimo kući...
...moramo da se ubijemo.
Šta je s decom? -Mislila je da su to projekcije.
Da nas naša prava deca čekaju tamo negde.
Ja sam im majka! -Smiri se.
Misliš da ne vidim razliku?
Ako je ovo moj san, zašto nemam kontrolu?
Jer ne znaš da sanjaš!
Bila je sigurna da ja ništa ne mogu da uradim...
...koliko god da sam je molio i preklinjao.
Htela je to da uradi, ali nije mogla sama.
Volela me je previše i smisla je plan za godišnjicu.
Dušo, šta to radiš? -Pridruži mi se.
Vrati se unutra. Hajde, vrati se unutra.
Ne, skočiću, a ti ćeš sa mnom.
Neću.
Slušaj me.
Ako skočiš, nećeš se probuditi, sećaš se? Umrećeš.
Molim te, vrati se unutra.
Hajde. Uđi unutra, da pričamo o tome.
Bilo je dosta priče.
Mal... -Izađi i ti...
...inače odmah skačem. -Dobro.
Popričaćemo o ovome.
Važi?
Tražim od tebe da skočiš u neizvesno. -Ne, dušo.
Ne mogu. Znaš da ne mogu.
Stani malo, pomisli na našu decu.
Pomisli na Džejmsa.
Misli na Filipu.
Ako pođem bez tebe, ionako će da ti ih oduzmu.
Šta ti to znači? -Kod advokata sam ostavila pismo.
U njemu piše da se bojim za svoj život.
Da si pretio da ćeš da me ubiješ.
Zašto si to uradila? -Volim te, Dome.
Zašto si mi to uradila?
Oslobodila sam te osećaja krivice što ih ostavljaš.
Idemo kući, našoj pravoj deci.
Ne, ne, ne, Mal. Slušaj me. Pogledaj me, molim te.
Čekaš voz.
Mal, nemoj, majku mu! -Voz koji će te odvesti daleko.
Džejms i Filipa nas čekaju!
Nadaš se da znaš gde će voz da te odvede, ali nisi siguran.
Mal, pogledaj me! -Ali to nije ni važno.
Mal, majku mu! -Zato što ćete biti zajedno.
Mal, slušaj me! Dušo! Pogledaj me! Mal, ne!
Isuse!
Dobila je potvrdu od tri psihijatra da je pri zdravoj pameti.
Onemogućila mi je da ikome objasnim prirodu njenog ludila.
Zato sam pobegao.
Sada ili nikada, Kobe.
Džejmse! Filipa! Dođite! Hajde!
Dobro, idemo.
Ostavio sam decu i otad pokušavam da obezbedim sebi povratak.
Tvoja krivica je određuje. To je ono što joj daje snagu.
Ali nisi ti kriv za ideju koja ju je uništila.
Ako želimo da uspemo...
...moraćeš da oprostiš sam sebi i da se suočiš s njom.
Ali ne moraš to da uradiš sam.
Ne, nećeš... -Radim to zbog drugih.
Jer nemaju pojma u kakav su se rizik upustili kad su pošli s tobom.
Moramo da krenemo.
Isteklo je vreme.
Dobro. Ne znam nikakvu šifru.
Bar ne svesno. -A instinktivno?
Neko stoji u kancelariji i čeka da izdiktiraš šifru.
Daj mi prvih šest brojeva koji ti prvi padnu na pamet.
Nemam pojma. -Da te čujem!
Hajde! Da te čujem!
Pet, dva, osam, četiri, devet, jedan.
Moraćeš više da se potrudiš.
Stavi im vreće. Idemo da se provozamo.
Više vam vredimo živi. Čujete li?
Šta si saznao?
Odnos sa ocem mu je gori nego što smo zamišljali.
Kako nam to pomaže?
Što su veći problemi, to je jača katarza.
Kako ćemo da ih pomirimo...
...ako su toliko otuđeni? -Radim na tome.
Radi brže. Projekcije su sve bliže.
Moramo da se probijemo pre nego što nas opkole.
Prokletstvo.
Ne smemo da se bojimo većih snova.
Njegovu netrpeljivost treba da preusmerimo sa oca na kuma.
Uništićeš mu jedinu pozitivnu vezu? -Ne, popravićemo odnos sa ocem...
...istovremeno razotkrivajući kuma.
Trebalo bi Fišeru mnogo više da naplatimo nego Saitu.
Šta ćemo s obezbeđenjem? Biće sve gore.
Ubacićemo g. Čarlsa. -Ne.
Ko je g. Čarls? -Loša ideja.
Čim uđemo u hotel i priđemo Fišeru obezbeđenje će da nas napadne.
Ubacićemo g. Čarlsa, kao kod Stajna.
Već ste to radili? -Da, bezuspešno.
Žrtva je shvatila da sanja i podsvest nas je rastrgla.
Odlično, ali mnogo ste naučili.
Treba mi neka diverzija. -Nema problema.
Može li ljupka dama koju sam već koristio?
Slušaj, pažljivo vozi. -Važi.
Dole će sve biti nestabilno.
Nemoj prerano da skočiš. Imaćemo samo jednu priliku za udar.
Pustiću muziku, kao najavu. Ostalo je na vama.
Spremni? -Spremni!
Slatko sanjajte.
Dosadna sam vam?
Pričala sam vam svoju priču. Izgleda da vam se ne sviđa.
Razmišljam o drugim stvarima.
Stiže g. Čarls.
G. Fišer, ako se ne varam?
Drago mi je što se opet srećemo. Rod Grin iz marketinga.
A vi ste...? -Na odlasku.
Ako vam bude dosadno.
Sigurno vas je oborila s nogu. Ako njen broj zaista ima šest cifara.
Čudan način sticanja prijatelja. Krađa novčanika.
Majku mu. Sam novčanik vredi...
Oko 500 dolara, zar ne?
Ne brinite. Moji ljudi već rade na tome.
Ko, ili šta je g. Čarls?
Igra smišljena da okrene Fišera protiv sopstvene podsvesti.
Zašto se ti protiviš?
Žrtvi se govori da je ovo san...
...a to znači privlačenje mnogo pažnje.
Zar Kob nije rekao da to ne sme da se radi?
Videla si koliko Kob radi stvari...
...koje govori da ne smeju da se rade.
G. Saito, samo trenutak.
Izvinite, ali... -Stani!
Delujete malo življe.
Zabavno, g. Imse.
Turbulencije u avionu?
Ne, ovo je mnogo bliže.
Jusufova vožnja.
Oprostite, šta ste rekli, ko ste vi?
Rod Grin iz marketinga.
Ali to uopšte nije tačno.
Ja sam g. Čarls. Sećate me se, zar ne?
Ja sam šef vašeg obezbeđenja ovde.
Izađite na drugom spratu i idite.
Bacite novčanik. Obezbeđenje će da ga traži.
Moramo Kobu da obezbedimo još vremena.
Obezbeđenje?
Radite za hotel? -Ne, ne.
Moja specijalnost je jedna naročita vrsta obezbeđenja.
Podsvesno obezbeđenje.
Mislite na snove?
Mislite na ekstrakciju?
Ovde sam da vas zaštitim.
Ovde sam da vas zaštitim...
...u slučaju da neko pokuša da pristupi vašem umu preko sna.
Ovde niste bezbedni.
Napadaju vas.
Čudno vreme, zar ne?
Osećate to?
Šta se dešava?
Kob pokazuje Fišeru da je ovo san...
...što navodi podsvest da počne da traga za snevačem.
Traga za mnom. Brzo, poljubac.
I dalje nas gledaju. -Vredelo je pokušati.
Trebalo bi da se izgubimo.
Osećate li ovo? Vi ste prošli obuku za ovo.
Obratite pažnju na čudno vreme, na promene u gravitaciji.
Ništa od ovoga nije stvarno. Vi ste u snu.
Evo najlakšeg načina da to proverite.
Setite se kako ste dospeli u ovaj hotel. Možete li?
Naravno, ja...
Ne, dišite. Setite se obuke.
Prihvatite činjenicu da sanjate i da sam ja tu da vas zaštitim.
Vi niste stvarni? -Ne.
Ne, ja sam projekcija vaše podsvesti.
Poslat sam ovamo da vas zaštitim...
...ako ekstraktori pokušaju da vas uvuku u san.
Mislim da se upravo to sada dešava.
Dobro.
Možete li da me izbavite?
Odmah. Za mnom.
Stani malo.
Isuse! Šta to radite?!
Poslali su ih da vas otmu.
Ako želite moju pomoć, morate da ostanete mirni.
Morate da sarađujete.
Ako je ovo san, treba samo da se ubijem i probudiću se, zar ne?
Ja to ne bih uradio.
Mislim da su vas uspavali. Ako povučete obarač...
Možda se nećete probuditi.
Možda ćete pasti dublje u san. Znate o čemu govorim.
Setite se obuke.
Setite se šta sam vam govorio.
Dajte mi pištolj.
Ova soba je tačno ispod sobe 528? -Da.
Razmislite, g. Fišeru.
Čega se sećate pre ovog sna?
Bilo je mnogo pucnjave.
Padala je kiša.
Ujka Piter.
Bože, kidnapovani smo. -Gde su vas držali?
Stavili su nas u kombi. -To objašnjava ono s gravitacijom.
Trenutno ste u kombiju. Nastavite.
Imalo je neke veze sa...
Nešto u vezi s nekim sefom.
Bože, kako ne mogu da se setim?
Kao kada pokušavate da se prisetite sna posle buđenja.
Za to su potrebne godine vežbe.
Vi i Brauning ste uvučeni u san...
...jer žele nešto da ukradu iz vašeg uma.
Morate da se setite šta je to.
Šta je to, g. Fišeru? Razmislite!
Šifra. Tražili su da im kažem prve brojeve koje mi padnu na pamet.
Pokušavaju da izvuku brojeve iz vaše podsvesti.
To može da bude bilo šta. Trenutno smo u hotelu.
Pokušajmo sa brojevima soba. Koji je to bio broj?
Pokušajte da se setite. Izuzetno je važno.
Pet.
Pet, dva... još nešto, ima mnogo cifara.
Dovoljno za početak. Peti sprat.
Važi.
Koristiš tajmer? -Ne, sam ću da aktiviram.
Dok vi spavate u sobi 528, ja čekam Jusufov udar.
Kako ćeš znati? -Najaviće muzikom.
Kada kombi probije ogradu mosta, biće to siguran znak.
Dobićemo lep, sinhroni udar.
Ako bude prerano, neće nas izvući.
Ako bude prekasno, ja neću uspeti da nas oborim.
Zašto? -Zato što će kombi biti...
...u slobodnom padu.
Nema obaranja bez gravitacije. -Tako je.
Oni su sa mnom. Idemo.
G. Čarlse.
Znate li šta je to? -Mislim da znam.
Pokušali su da vas ubace u san.
Ja već jesam u snu. -Dublje.
Kako to, u san unutar sna?
Presvukli ste se.
Molim?
Izvinite, pobrkao sam vas s nekim.
Sigurno s nekim lepotanom.
Ne, ne. To je Fišerova projekcija Brauninga.
Pratićemo ga, da vidimo šta radi.
Zašto? -Po njegovom ponašanju videćemo...
...da li Fišer počinje da sumnja u njegove motive.
Ujka Piter. -Zajedno ste kidnapovani?
Ne baš. Njega su ranije ugrabili. Mučili su ga.
Videli ste kako ga muče?
Kidnaperi rade za tebe?
Roberte...
Ti pokušavaš da otvoriš taj sef? Da uzmeš drugi testament?
Fišer Morou je bio moj život. Neću ti dozvoliti da to uništiš.
Neću da odbacim svoje nasledstvo. Zašto bih?
Nisam smeo da dozvolim da pokažeš da si dorastao očevom izrugivanju.
Kakvom izrugivanju? -Testament, Roberte.
To je njegova poslednja uvreda.
Izazov za tebe, da izgradiš nešto sam...
...tako što će da ti kaže da nisi vredan njegovih uspeha.
Šta, da je razočaran? -Žao mi je.
Ali... nije bio u pravu.
Ti možeš da napraviš bolju kompaniju od njega.
G. Fišeru? On laže.
Kako znate? -Verujte mi, to mi je posao.
On nešto krije. Moramo da otkrijemo šta je to.
Treba njemu da uradite istu stvar koju je on pokušao vama.
Ući ćemo u njegovu podsvest da vidimo šta to krije od vas.
Dobro.
Spava. -Stani.
U čiju podsvest sada ulazimo?
U Fišerovu.
Ali rekao sam mu u Brauningovu da bi bio deo našeg tima.
Pomoći će nam da provalimo u njegovu podsvest.
Tako je.
Obezbeđenje će da se okomi na tebe.
Uzalud će da me jure.
Vrati se pre udara. -Samo ti spavaj, Imse.
Može?
Spreman si?
Da, da... spreman sam.
Kobe?
Kobe? Šta se nalazi ovde?
Nadajmo se da će Fišer tu naći istinu koja nama odgovara.
Šta ćeš ti naći?
Videli ste ovo?
Imse, ovo je tvoj san.
Moraš da odvučeš obezbeđenje dalje od kompleksa.
Ko uvodi Fišera unutra? -Ja ne.
Ako ja znam put, sve može biti ugroženo.
Ja sam projektovala ovo. -Ne, ti ideš sa mnom.
Mogu ja.
Dobro. Upoznaj ga sa putem do kompleksa.
Fišeru, idete s njim. -Dobro. Šta ćete vi?
Neka ovo bude uključeno. Ja ću sve vreme da slušam.
Prozori su dovoljno veliki, mogu da vas pokrivam sa južne kule. Vidite?
Da. Vi ne idete?
Da biste saznali istinu o ocu...
...morate sami da prodrete u podsvest Brauninga.
Fišeru, idemo!
Uzbuna! Uzbuna! -Brže, brže!
Hajde!
Idemo, idemo!
Sranje!
Nadam se da ste spremni.
Ne, prerano je.
Kobe, čuješ li ovo?
Još pre 20 minuta. Mislio sam da je vetar.
Da, čujem. To je muzika.
Šta ćemo sada?
Bićemo brzi.
Jusuf skače za deset sekundi.
Artur ima tri minuta.
To je on!
Koliko mi imamo? -Šezdeset minuta.
Stižu li za manje od sata? -Treba da se popnu na terasu.
Treba im direktniji put.
Projektovano je kao lavirint.
Sigurno ima prilaza koji seku lavirint.
Imse?
Je li Ims dodavao nešto? -Ne smem da ti kažem. Ako Mal sazna...
Nemamo vremena. Je li dodavao nešto?
Dodao je ventilaciju koja seče lavirint. -Objasni im!
Saito? -Slušam.
Paradoks.
Šta je to bilo? -Udar.
Kobe! Kobe, propustili smo ga?
Jesmo.
Čoveče...
Zar nije neko mogao da sanja prokletu plažu?
Šta ćemo sada?
Dovršićemo pre sledećeg udara.
Koji sledeći udar? -Kad pljusne u vodu.
Ako želite da zovete, pokušajte ponovo.
Ako vam treba pomoć...
Kako da vas oborim bez gravitacije?
Artur ima još par minuta, mi imamo oko 20.
Dobro si?
Beži! Beži U bazu! U bazu!
Hajde, hajde!
Nešto nije u redu.
Idu ka tebi kao da nešto znaju.
Obezbedi nam još vremena!
Idemo! -Krenuo sam.
Dobro.
To je predvorje sigurne sobe.
Ima li sigurna soba prozore? Ne bi bila mnogo sigurna da ih ima.
Nadajmo se da će se Fišeru dopasti prizor.
Ovo su projekcije njegove podsvesti? -Da.
Uništavaš delove njegovog uma? -Ne, to su samo projekcije.
Stigli smo. -Požurite...
...čitava vojska je krenula ka vama.
Ušao sam.
Tamo ima još nekog. -Fišeru, zamka. Beži!
Hajde, samo još malo.
Kobe.
Ona nije stvarna.
Kako znaš?
Ona je samo projekcija. Fišer je stvaran.
Zdravo.
Imse! Brzo, u predvorje!
Šta se desilo? -Mal je ubila Fišera.
Nisam mogao da pucam u nju.
Nema svrhe oživljavati ga. Um mu je već zarobljen dole.
Sve je gotovo.
Znači, to je kraj? Neuspeh?
Gotovi smo. Žao mi je.
Nisam ja taj koji želi da se vrati porodici.
Šteta, hteo sam da vidim šta će biti. Mislio sam da ga imamo.
Postavimo eksploziv.
Postoji još jedan način.
Treba da pratimo Fišera dole. -Nemamo vremena.
Tamo dole ima dovoljno vremena.
I naći ćemo ga.
Čim krene Arturova muzika, ti ga oživi defibrilatorom.
Mi ćemo dole da mu damo udar.
Ubaci ga tamo.
Čim prestane muzika, digni bolnicu u vazduh.
Svi ćemo preko udara da se popnemo do gore.
Vredi pokušati, ako Saito zadrži čuvare dok ja postavljam eksploziv.
Saito se neće izvući, zar ne?
Kobe, hajde. Moramo da probamo. -Krenite.
Ali ako se ne vratite pre udara, ja idem gore bez vas.
Ona je u pravu. Hajde, idemo.
Možeš li tamo dole da učiniš ono što treba?
Tamo je Mal.
Znam gde da je tražim. Ona drži Fišera.
Kako znaš? -Ona želi da pođem za njim.
Želi da budem s njom.
Dobro si?
Ovo je tvoj svet? -Bio je.
Ona je ovde.
Idemo.
Saito... Saito...
Pazi na Fišera dok ja postavljam eksploziv.
Ovde nema mesta za turiste.
Ne budi glup.
Ti si ovo izgradio? Sjajno je. -Godinama smo to gradili.
Onda smo prešli na uspomene.
Ovuda.
Ovo je bio naš kraj.
Delovi prošlosti.
Naš prvi stan.
Onda smo se preselili u onu zgradu.
Kada je Mal zatrudnela, to je bio naš dom.
Ovo ste sve stvorili po sećanju?
Rekoh ti, imali smo mnogo vremena.
Šta je to?
Kuća u kojoj je Mal odrasla.
Ona je tu? -Ne.
Hajde.
Oboje smo hteli da živimo u kući, ali voleli smo ovakve zgrade.
U pravom svetu bismo morali da biramo, ovde ne.
Kako ćemo da vratimo Fišera?
Moraćemo da smislimo neki udar.
Kakav?
Improvizovaću.
Moraš da znaš nešto o meni. O usađivanju.
Ideja je poput virusa. Otporna je.
Vrlo zarazna.
Ideja može da se razvije i iz najmanjeg semena.
Može da naraste da određuje čoveka...
...ili da ga uništi.
I najmanja ideja, poput ove:
"Tvoj svet nije stvaran."
Jednostavna mala pomisao koja menja sve.
Tako siguran u svoj svet. Šta je to stvarnost.
Misliš da jeste?
Ili je izgubljen, kao što sam ja bila?
Ja znam šta je stvarno, Mal.
Ne muče te sumnje?
Nemaš osećaj da te progone?
Da te po svetu jure...
...anonimne korporacije i policija?
Kao što projekcije progone snevača?
Priznaj.
Ni ti više ne veruješ u stvarnost.
Zato odaberi.
Odaberi da budeš ovde.
Odaberi mene.
Znaš šta moram da uradim.
Moram da se vratim deci jer si ih ti napustila.
Jer si napustila nas.
Grešiš. -Ne grešim.
Zbunjen si.
Naša deca su ovde.
Voleo bi da opet vidiš njihova lica, zar ne?
Da, ali videću ih tamo gore, Mal.
Tamo gore?
Poslušaj sebe šta pričaš. Ovo su naša deca.
Gledaj.
Džejmse? Filipa?
Nemoj to da radiš, Mal. Nisu to naša deca.
Stalno to sebi ponavljaš, ali ne veruješ u to.
Ne, ja znam. -Šta ako grešiš?
Šta ako sam ja stvarnost?
Stalno ponavljaš sebi ono što znaš.
Ali, u šta veruješ?
Šta osećaš?
Krivicu.
Osećam krivicu, Mal.
Šta god da radim, koliko god ja bio beznadežan...
...koliko god ja bio zbunjen, krivica je uvek tu.
Podseća me na istinu.
Koju istinu?
Da je ideja da posumnjaš u stvarnost potekla od mene.
Ti si usadio tu ideju u moj um?
O čemu ona to priča?
Znao sam da je usađivanje moguće jer sam to njoj uradio.
Mojoj rođenoj ženi. -Zašto?
Ovde smo bili izgubljeni.
Znao sam da moramo da pobegnemo, ali ona nije to prihvatala.
Zaključala je nešto... nešto duboko u sebi.
Istinu koju je nekada znala, ali je odabrala da je zaboravi.
Nije mogla da se oslobodi.
Zato sam odlučio da krenem u potragu.
Zašao sam duboko u njen um i našao to skriveno mesto.
Provalio sam unutra...
...i usadio ideju.
Jednostavnu malu ideju koja će da promeni sve.
Da njen svet nije stvaran.
Da je smrt jedini izlaz.
Čekaš voz.
Voz koji će te odvesti daleko.
Nadaš se da znaš gde će voz da te odvede...
...ali nisi sigurna!
Ali to nije ni važno!
Kaži mi zašto! -Zato što ćete biti zajedno!
Ali nisam znao da će ta ideja u njenom umu da raste kao rak.
Čak i nakon buđenja...
Čak i posle povratka u stvarnost...
...da ćeš da nastaviš da veruješ da tvoj svet nije stvaran.
Da je smrt jedini izlaz.
Mal, ne! Isuse!
Zarazio si moj um. -Pokušao sam da te spasem.
Izdao si me.
Ali možeš da se iskupiš. Još možeš da održiš obećanje.
Možemo da budemo zajedno ovde...
...u svetu koji smo zajedno izgradili.
Kobe, moramo da nađemo Fišera.
Nećeš ga dobiti.
Ako ja ostanem ovde, pustićeš ga? -Šta to pričaš?
Fišer je na tremu.
Vidi da li je živ. -Kobe, ne smeš to da radiš.
Idi vidi da li je živ. Hajde.
Ovde je! I vreme je, moraš sada da pođeš!
Povedi Fišera sa sobom. -Ne smeš da ostaneš ovde s njom.
Neću. Saito je sigurno već mrtav.
To znači da je ovde negde. To znači da ja moram da ga nađem.
Ne mogu da ostanem više s njom, zato što ona ne postoji.
Ja sam jedino u šta još veruješ.
Ne.
Voleo bih...
Voleo bih to više od svega, ali...
Ne mogu da te zamislim u svoj tvojoj složenosti...
...u svoj tvojoj savršenosti i nesavršenosti.
Dobro si?
Pogledaj se.
Ti si samo senka. Samo senka moje prave žene.
Nisam mogao bolje od ovoga da te stvorim.
Žao mi je, ali to nije dovoljno dobro.
Je li ovo dovoljno stvarno?
Šta to radiš? -Improvizujem.
Ne, ne!
Ulazi tamo. Brzo, brzo.
Bio sam ra...
Bio sam raz...
Znam, tata.
Znam da si bio razočaran.
Što ne mogu da budem kao ti.
Ne.
Ne, ne, ne...
Bio sam razočaran...
...što si pokušavao.
Hajde, hajde, hajde.
TESTAMENT
Tata?
To je udar, Arijadna! Moraš da kreneš!
Nemoj da se izgubiš! Nađi Saita i vrati ga!
Hoću!
Sećaš se kad si me zaprosio?
Da.
Rekao si da sanjaš o tome da ostarimo zajedno.
Ali jesmo.
Već jesmo. Ne sećaš se?
Nepodnošljivo mi nedostaješ, ali...
Proživeli smo dovoljno zajedno.
Moramo da se oprostimo.
Žao mi je, Roberte.
Testament znači da je tata želeo da postanem svoj čovek.
Ne samo da živim za njega.
To ću i da uradim, ujka Pitere.
Šta se desilo?
Kob je ostao. -Sa Mal?
Ne, da nađe Saita.
Izgubiće se.
Ne, snaći će se on.
Došli ste da me ubijete?
Čekam nekoga.
Nekoga iz poluzaboravljenog sna.
Kob?
Nemoguće.
Bili smo zajedno mladi.
Ja sam starac.
Ispunjen kajanjem.
Čekam da umrem sam.
Vratio sam se po vas.
Da vas podsetim na nešto.
Nešto što ste nekada znali.
Da ovaj svet nije stvaran.
Da me ubedite da ispoštujem naš dogovor?
Da skočite u nepoznato, da.
Vratite se...
...da opet zajedno budemo mladi.
Vratite se sa mnom.
Vratite se.
Topli peškir?
Za oko 20 minuta slećemo u Los Anđeles.
Želite li imigracione formulare?
Hvala.
Topli peškir?
Ne. -Želite li imigracione formulare?
Dobrodošli kući, g. Kobe.
Hvala.
DOBRODOŠLI U SJEDINJENE DRŽAVE
Dobro nam došao.
Ovuda.
Džejmse? Filipa?
Vidite ko je stigao.
Gde ste? Kako ste? -Tata!
Tata! -Kako si?
Vidi šta sam pravio!
Šta ste to pravili? -Kuću na brdu!
Na brdu? Hajde, pokažite mi.
Idemo, tata!