23.976 Ro RETAiL sync from 25.000 © 08.01.2022
Rezervorul în sine era ciudat, pentru că era poziționat vertical...
și arăta ca un cazan vechi.
În rezervor, subiectul purta o cască de sticlă...
și ai fi crezut că aparatura aceea era cel puțin stânjenitoare.
Cu toate astea, era eficientă.
Dintre cei 23 de studenți testați, doar doi au considerat experiența neplăcută.
Unii chiar au numit-o încântătoare.
Un număr de studenți au avut halucinații.
Dr. Jessup a considerat dovezile encefalografice extrem de interesante.
Într-o sâmbătă după-amiază, în aprilie 1967...
a hotărât să încerce experimentul pe propria piele.
EXPERIMENT PERICULOS
Arthur !
Ești acolo ?
Mă auzi, Arthur ?
Răspunde-mi !
Gata ? Vrei să te scot de acolo ?
Da.
Vreau să văd encefalogramele alea.
Haide, partenere.
- Cum te simți ? - Nu prea rău.
Am avut halucinații întruna.
O varietate de stări de visare, stări mistice...
multe alegorii religioase, mai ales din Apocalipsă.
- Ai stat acolo aproape cinci ore. - Parcă a trecut doar o oră.
- Aș vrea să încerc și eu cândva. - Ar trebui. O să-ți placă.
A existat comunicare ?
Sigur. Te-am verificat constant, așa cum mi-ai cerut.
Cum am răspuns ?
Foarte ordonat. La un moment dat, ai plâns.
- Chiar plângeam ? - Suspinai. Aveai lacrimi pe față.
Când te-am întrebat ce se întâmplă, ai spus că...
retrăiai moartea tatălui tău.
- Ai luat notițe ? - Ai totul aici.
O să mai încerc săptămâna viitoare. Crezi că ești liber atunci ?
Ce căutăm ?
Încă nu știu.
Sunt foarte puține lucrări despre acest gen de cercetare.
Sunt oameni de valoare în domeniu, Tart, Ornstein și Deikman...
dar multe sunt chestii radicale, care fac apologia drogurilor.
Primul lucru care trebuie făcut e stabilirea metodologiei...
să vedem dacă putem studia experiențele în condiții de laborator.
Nu va afecta munca pe care o facem alături de Hobart.
În ce ne băgăm ? O nouă privare de simțuri ? Studii de izolare ?
Ce o să facem cu rezervorul ?
Nu încercăm să obținem fonduri. Ne distrăm și noi.
Dacă tot putem folosi rezervorul, hai să ne jucăm cu el.
Să vedem unde ajungem.
E fascinant, Arthur.
Nici nu știam că există rezervoare de izolare la spitalul New York.
Cred că cineva de la Psihologie face studii legate de privarea de simțuri.
Ce face Jessup cu el ?
Habar n-am. Alege dintre studenții lui și-i testează.
Cred că face asta de trei sau patru luni.
- Știai... - Arthur.
- ...că e pasionat de așa ceva ? - Nu, de la tine am aflat.
- Ce vrei ? - Cât îl mai lași să sune ?
Deschid eu.
E ultimul om la care mă așteptam să se implice în ceva...
de genul stărilor alterate de conștiență.
Să fim sinceri. Jessup e un excentric.
El e.
Arthur spune că ești foarte timid. Vrea să te trag de limbă.
Să mă tragi de limbă ? Nu e genul lui Arthur.
El a spus că ești un ticălos arogant și îngâmfat.
Un pic nebun, dar genial...
și că dacă apuc să discut cu tine, o să te consider fascinant.
Astea par a fi vorbele lui.
Spune că lucrezi cu el...
- și cu Hobart, la Payne Whitney. - Da.
- Ce anume faceți ? - Studiem metaboliți toxici.
Copiem strategiile lui Heath și Friedhoff...
încercând să găsim substanțe specifice schizofreniei.
Ne învârtim în jurul cozii. Tu ce faci ?
Sunt antropolog fizician. Mă chinui cu dizertația.
- Unde ? - În Columbia.
Holloway și toți ceilalți.
- Nu ești cam tânără pentru doctorat ? - Am 24 de ani.
E binișor.
Eu mi-am luat doctoratul la 25 de ani și cică aș fi fost un copil-minune.
Și eu sunt.
Antropologia pare să atragă femeile frumoase.
Nu crezi că schizofrenia poate fi redusă la un singur agent etiologic ?
Nici nu sunt sigur că e o boală.
Crezi că nebunia e doar o altă stare a conștiinței ?
Sunt multe dovezi care susțin asta.
Nu-ți place să vorbești despre munca ta, nu ?
În general, nu.
Întotdeauna m-au interesat experiențele interioare, mai ales cea religioasă.
Lucrez cu schizofrenicii acum...
doar pentru că experiența religioasă e importantă în această stare.
Lucrul cu animale are limitele sale.
Am folosit maimuțe, dar ele nu pot spune ce se întâmplă în conștiința lor.
Pentru asta, ai nevoie de oameni.
Nu ai voie să mutilezi oamenii și nu le poți băga electrozi în craniu...
așa că trebuie să folosesc inducerea transei...
și rezervorul de izolare pare cel mai inofensiv.
Aș vrea să vin acasă cu tine diseară. Te superi ?
Am o colegă de apartament. Va trebui să ne limităm la canapea.
- Și ce are canapeaua ? - E foarte alunecoasă.
- Sunt sigur că o să ne descurcăm. - Da, sigur.
Când vrei să mergem, să-mi spui.
Acum e bine ?
- La ce te gândești ? - La Dumnezeu.
La Iisus, la crucificări.
În general, te gândești des la...
Cristos și la crucificări în clipe de tensiune sexuală ?
La nouă ani aveam viziuni...
cu sfinți, îngeri și chiar Iisus.
Desigur, nu mi se mai întâmplă...
de când am făcut 16 ani.
Părinții tăi erau religioși ?
Dimpotrivă.
Tata era inginer în aeronautică. Mama era psiholog.
Ce s-a întâmplat ?
Cum de un puști care Îl vedea pe Cristos a devenit fiziolog...
și predă la Cornell, la Medicină ?
Am încetat să mai cred.
A fost foarte dramatic. Tata a murit în chinuri, de cancer.
Aveam 16 ani și țineam mult la tata.
Fugeam la spital în fiecare zi, după ore...
și îmi făceam temele în rezerva lui.
Era plin de sedative.
În ultimele săptămâni a fost în comă.
Într-o zi, l-am auzit spunând ceva.
M-am aplecat deasupra lui...
cu urechea la 2 cm de buzele lui.
"Ai spus ceva, tată ?"
Apoi am auzit cuvântul pe care voia cu disperare să-l rostească.
A spus:
"Groaznic."
Deci sfârșitul era groaznic chiar și pentru oameni buni, ca tatăl meu.
Scopul suferinței noastre era o nouă suferință.
Până la cină, m-am lipsit cu totul de Dumnezeu. N-am mai avut nici o viziune.
N-am pomenit nimănui despre asta, în 10 ani.
Îți povestesc ție, pentru că vreau să știi...
cu ce fel de nebun ai de-a face.
Arthur avea dreptate.
Ești un ticălos fascinant.
Sfânta Scriptură
FUMATUL INTERZIS
- Bună ! - Bună !
S-a stabilit.
Metcalfe a vorbit cu Spencer și e clar. Postul e al meu.
În iulie și august, după doctorat, voi lucra la Nairobi...
și în septembrie voi preda la Harvard.
Grozav !
Se pare că amândoi vom preda la Harvard în septembrie.
Așa se pare.
Nici că se putea mai bine, nu ?
O să fim împreună în Boston și cred că ar trebui să ne căsătorim.
Se presupune că sunt un pic dus cu pluta.
Un pic ? Ești nebun de legat !
Nu trebuie să-mi spui mie cât de ciudat ești. O știu prea bine.
Ne culcăm împreună de două luni.
Până și sexul e o experiență mistică pentru tine.
Te porți ca un masochist, ceea ce poate fi plăcut...
dar uneori mă întreb dacă faci dragoste cu mine.
Parcă aș fi prinsă de un călugăr dement, dornic să fie posedat de Dumnezeu.
Și ești obsedat de Faust, Eddie.
Ți-ai vinde sufletul pentru adevărul suprem.
Viața umană nu oferă adevăruri supreme.
Ne naștem în îndoială și trăim convingându-ne singuri că suntem în viață.
Și o facem iubindu-ne unul pe altul, cum te iubesc eu pe tine.
Nu-mi pot imagina viața fără tine.
Hai să ne căsătorim...
și dacă e să fie un dezastru, asta e. Ne putem lua adio.
Îi dă dimetiltriptamină.
Își face efectul într-un minut și o să viseze o jumătate de oră.
Te simți altfel acum ?
Da.
Mai puțin agitată ?
Mult mai puțin.
Trăiești vreun sentiment special ?
Mă simt...
de parcă Iisus mi-ar atinge inima.
Mulți schizofrenici în stare gravă trăiesc miraje religioase.
Unii spun că schizofrenicii sunt diferiți fizic de restul.
De parcă ar încerca să-și schimbe sinele fizic pentru...
pentru a se adapta la propria imagine schizofrenică.
Bine, ne căsătorim, dacă e atât de important pentru tine.
Femeile mă stânjenesc...
și nu am șanse să mai găsesc vreuna extraordinară, ca tine.
Cred că aș fi un soț rezonabil de bun.
Nu vreau să te pierd.
Probabil că o declarație de dragoste mai romantică...
nu pot scoate de la tine.
- Sunt chiar atât de ciudat în pat ? - Uneori.
- Să încerc să mă schimb ? - Nu, îmi place.
- Tăticule, am obosit. - O luăm pe domnișoara pe sus.
Mason, ai grijă !
- Ce mai faci, Eddie ? - Salut ! Bem o bere ?
- Dacă n-aș fi văzut, n-aș fi crezut. - Trebuia să vii săptămâna viitoare.
Bună, cum te cheamă ? Eu sunt Mason Parrish. Ea e Margaret.
El e Mason. Dl. Rosenberg, cel despre care ți-am vorbit.
- Îmi pare bine ! - Încântat, Mason Parrish.
Uite unde era familistul ! Eddie, arăți minunat.
Nu-mi vine să cred. Iar ? Când s-a întâmplat asta ?
E o poveste lungă.
Arăți minunat. V-ați găsit unde să stați ?
Da. Avem o casă frumoasă lângă Huntington Field.
Sunt șapte ani de când ne-am mutat în San Francisco.
Arthur va preda la Boston U !
- Mi-a spus Eddie. - Au trecut șapte ani !
Te-au făcut profesor asociat.
Cred că sunteți plini de bani ! Doi profesori...
Avem o casă în Maine în care puteți sta vara.
Eu plec în Africa în iunie. Eddie va fi în Mexic.
Știi de Eccheverria, de la Universitatea din Mexic ?
A lucrat cu tine în California.
Sigur, un tânăr foarte isteț.
E aici, la muzeul botanic. Să ne întâlnim cu toții !
Mă întorc în Mexic cu el, în iunie.
Ce-i în Mexic ?
Eccheverria are un vraci acolo, e indian Hinchi.
E un trib izolat din centrul Mexicului care practică...
ritualuri toltece, ceremonii cu ciuperci sacre, chestii din astea.
Se pare că folosesc droguri halucinogene...
care provoacă o experiență comună tuturor utilizatorilor.
Maggie a adormit pe canapea. Te ocupi tu de ea ?
Sigur.
Ai mai intrat într-un rezervor de izolare ?
Nu. Tu ?
Nu, dar am aflat că e unul aici, la Medicină.
Nu știam că se mai fac astfel de studii.
Am făcut treburi interesante în rezervorul din New York...
în cele două luni cât ne-am jucat cu el.
Poate mai facem ceva când mă întorc din Mexic.
Da, de ce nu ?
Nu e o gospodină fantastică.
- Divorțează. - Cine ?
- Nu știu dacă... - Ce tot vorbești ?
Ea și copiii se mută la Cambridge. De asta e un haos aici.
Mâine duc lucrurile ei într-un depozit.
Apoi, ea pleacă în Africa pentru un an, cu copiii...
iar el se duce în Mexic.
Când se întoarce, ea o să stea la Cambridge și el, aici.
El vrea să divorțeze, nu ea. Mă mir că au rezistat împreună atât.
- Când s-au întâmplat astea ? - Ea mi-a spus acum cinci minute.
Și scrisorile în care ne tot povestea cât de fericiți sunt ?
Nu știu. Ea e nebună după el. El e nebun.
Sylvia...
Sylvia tocmai mi-a spus că divorțați.
Nu, ne despărțim. Probabil că o să divorțăm abia la anul.
Știu că nu e treaba mea, dar de ce ?
Ești însurat cu o femeie grozavă, care te adoră.
Dacă cineva a reușit în viață, tu ești acela.
Ești o figură respectată și admirată...
profesor la facultatea de medicină de la Harvard.
Asta mă consideri tu ? O figură respectată și admirată ?
Un tată devotat ? Un soț iubitor ?
Am publicat aproape două lucrări pe an de șapte ani încoace...
dar nu e nici o teză fundamentală printre ele.
Stau în sufrageriile altor profesori tineri și căsătoriți...
discutând prostii puerile:
"Cine îl lingușește pe șef ?" "Postul cui e în pericol ?"
Emily e mulțumită să-și vadă de viață.
Insistă că mă iubește, ce-o însemna și asta.
Vrea să spună că preferă durerea chinuitoare pe care...
ne-o provocăm reciproc, durerii pe care ne-am provoca-o nouă înșine.
Dar eu nu mă tem de durerea solitară.
Dacă nu scap de zarva, de haosul și de ritualul ăsta ridicol,
o să-mi ies din minți !
- Acum ți-am răspuns la întrebare ? - Care era întrebarea ?
- Voiai să știi de ce divorțez. - E viața ta.
- Îmi pare rău că am întrebat. - Ascultă...
Îl sun pe Eccheverria și luăm masa în oraș, bine ?
De fapt, Eduardo, anul petrecut în India a fost dezamăgitor.
Oricum ai lua-o, yoga rămâne o tehnologie care operează
în slujba unui sistem de credință neverificat...
Noi, savanții, avem o obligație morală față de public și față de propria cercetare.
Babuinii nu au înțeles...
că ar termina în cinci minute, dacă ar folosi un băț.
La început, omul era o primată ce trăia în savană, ca și babuinul.
Practicile yoga ies în evidență...
pentru că sistemul de credință nu e unul religios.
Nu există un zeu budist adevărat.
Sinele, mintea conține nemurirea și adevărul suprem.
Și ce nu-i religios în asta ? L-ai înlocuit pe Dumnezeu cu sinele original.
Da, dar l-am localizat. Știm unde e sinele, e în mințile noastre.
E o formă de energie umană. Atomii noștri au șase miliarde de ani.
Avem amintiri de șase miliarde de ani în mințile noastre.
Memoria e o energie ! Nu dispare, e încă acolo !
Există o cărare fiziologică spre conștiința noastră primitivă.
Trebuie să fie ! E în sistemul limbic.
Jessup, ești nebun !
De ce e nebunie, Mason ? Îmi caut adevăratul sine.
Un adevărat arhetip american.
Toată lumea își caută adevăratul sine. Toți încercăm să ne împlinim...
să ne înțelegem, să comunicăm cu sinele...
să ne cunoaștem, să ne explorăm, să ne extindem.
De când ne-am lipsit de Dumnezeu...
nu ne avem decât pe noi pentru a ne explica viața asta oribilă.
Ești dement.
Cred că adevăratul sine...
acel sine original, primordial, e un lucru real, măsurabil...
tangibil și întrupat...
și o să-l găsesc pe nenorocit.
Care sunt proprietățile lor chimice ?
E vreun risc ?
Ciupercile sunt aproape sigur Amanita muscaria...
un drog halucinogen puternic și un pic periculos.
Conține alcaloizi similari beladonei, atropină, scopolamină.
Planta sinicuiche e foarte apreciată...
în mai multe triburi indiene.
Am găsit-o până în nord, la Chihuahua.
Indienii spun că evocă amintiri vechi...
chiar antice...
iar Hinchi îi spun "prima floare".
"Prima" în sensul primordial ?
Da.
Adică cea mai veche.
Aș vrea s-o încerc.
Crezi că m-ar lăsa să iau parte la ritual ?
Par oameni înțelegători.
El spune că poți participa la ceremonia lor.
Bine. Întreabă-l la ce trebuie să mă aștept.
Adună ciupercile pentru ritual ?
Nu, sunt strânse pentru la anul. Vraciule !
Sufletul tău se va întoarce la primul suflet.
Întreabă-l cum va arăta primul suflet.
E nenăscut.
Apoi, vei ajunge în neant.
Vei vedea un punct.
Punctul va deveni o crăpătură.
E crăpătură din nimic...
și din acel nimic va apărea sufletul tău nenăscut.
Vrea să ții rădăcina. Întinde mâna cu palma în sus.
Eduardo !
- Iisuse ! - Te simți bine ?
Ei susțin că am omorât o șopârlă.
Tu n-ai văzut-o, eu nu-mi amintesc nimic.
Și treaba asta hidoasă e doar o farsă...
pe care mi-au făcut-o indienii, ca să-l facă pe alb de râs.
M-ai întrebat ce s-a întâmplat și ți-am spus.
Ai băut amestecul și ai ieșit.
După o vreme, s-a auzit un țipăt și niște lătrături.
Am ieșit după tine.
Țipetele s-au oprit și vraciul a strigat la mine, să mă întorc.
Prostii !
Atunci, de ce ai cerut... să iei amestecul cu tine la Boston ?
Vreau ca Arthur să-l analizeze și să-l sintetizeze.
Zgomotul e stupefiant.
Soarele a devenit negru...
ca smoala.
Luna plină era roșie ca sângele.
Apoi, un munte de foc...
a fost aruncat în mare.
Și fiara iese din puțul fără fund.
Îngerul puțului fără fund. Numele lui e...
Gheena.
A luat-o razna.
- Te simți bine ? - Înregistrează ! E ceva nou !
E asurzitor ! Zgomotul e asurzitor !
Mă auzi de gălăgia asta ?
Doamne !
Am văzut ceva incredibil !
Sunt martor la agonia nașterii unui munte.
Dumnezeule !
Te simți bine ?
Mă simt bine.
Vrei să te trezesc ?
Ce facem acum ?
A leșinat. Poate să fie destul de urât.
Un leșin poate dura și patru ore.
Când își revine, e cât se poate de vesel, dar nu-și amintește nimic.
Cât de periculoasă e chestia pe care a adus-o din Mexic ?
N-am spus că e periculoasă, doar ciudată.
Efectul e prea lung, și e aiurea pentru că se duce direct la creier.
Nu pot să cred.
Vă băgați în vene un drog netestat care afectează creierul...
și lucrează în nucleul celulei, dar spuneți că nu e periculos ?
Vreau să știi că nu ne băgăm în vene.
- Eddie bea 10 mg... - Vă opriți imediat !
Sunteți savanți cu reputație, nu doi studenți care iau ciuperci mexicane !
De ce crezi că te-am chemat ? Oprește-l tu !
Nu e vorba de LSD. Nu bei antidotul serotoninei.
Câte grame din chestia asta ai în tine ? Două ? Trei ?
Ai putea să dezvolți un cancer tare frumos, la câți antimetaboliți ai în tine.
Indienii Hinchi fac asta de secole întregi, fără să sufere de cancer.
Dă-i în mă-sa de indieni !
Nu știi nimic despre ciupercile astea. Par să aibă un efect îndelungat !
Am injectat cel puțin 30 de cobai. Unii au primit cantități imense...
și nici unul nu pare vizibil afectat.
Unde mergem acum ? Parcă voiam să mâncăm ceva.
Eddie vrea să văd rezervorul.
Rezervorul de izolare ! Sunteți tot mai nebuni !
Credeam că s-a terminat cu treburile astea în anii '60...
o dată cu Timothy Leary și ceilalți guru.
Mai taci din gură și lasă și pe altcineva să vorbească !
În timpul acelor leșinuri, simți o accelerare fenomenală...
de parcă ai zbura la miliarde de ani distanță. Timpul dispare.
Simți că suferi o halucinație, dar nu vezi nimic.
Vreau să trec de bariera leșinului.
Vreau să cunosc imaginile, căci știu că există, dar nu le văd.
Nu putem crește doza, pentru că deja ne apropiem de niveluri toxice.
Nu putem intensifica experiența decât luând 200 mg în rezervor.
Înainte să iei, aș vrea să mai testez drogul.
Să aflu durata de înjumătățire.
- Ar dura un an ! - Să cunosc sistemul de transport.
Să găsesc analogi.
Știu doar că e o substanță extraordinară...
și instinctul îmi spune că am descoperit ceva fantastic...
și că încă 200 mg n-o să omoare pe nimeni.
Uite-l !
E orizontal.
E mai mic decât cel din New York.
Dacă studiază somnul aici, trebuie...
Nu l-au folosit de ani de zile, dar l-am verificat ieri și merge.
Într-o săptămână va fi curat.
O să dai de naiba dacă se află că folosești un drog netestat pe oameni.
Stai liniștit, n-o să pățesc nimic.
Hai să mâncăm un hamburger. Diseară mă văd cu o studentă.
Foarte bine !
Faceți ce vreți. Amândoi sunteți niște iresponsabili.
Nu mă suna să-mi spui că-ți faci griji pentru ce ia Eddie !
Nu-l mai lăsa să se drogheze până nu afli mai multe !
V-am oferit laboratorul meu și câți cobai vreți.
Mai mult nu mă implic în experimentele voastre prostești.
Ia-ți singur hamburger ! Am întârziat o oră la o întâlnire !
Le-am făcut pe astea trei. Fă-le tu pe celelalte.
Ca să vezi...
Nu puteai rezista, nu ?
Cineva trebuie să vă supravegheze, vrăjitorilor.
Ce aveți acolo ? O soluție salină ?
Soluție cu 10% sulfat de magneziu, pentru flotabilitate.
- Ciudat ! - Scuză-mă, Mason.
Unu, doi, trei, patru.
E în regulă.
Miercuri, 7 ianuarie, 16:28.
E excelent !
Sunt pe un platou...
A ajuns în stadiul doi instantaneu. N-a evoluat treptat.
Pajiști, savane.
Simt...
că mă aflu cu adevărat în peisajul ăsta.
O pădure de 1,5 km adâncime.
Dincolo de ea, munții par să fumege.
Munți nou-născuți. Perioada cenozoică, terțiarul târziu.
Sunt într-o zonă de margine.
E liniște de mormânt, dar există viață.
Viață în copaci, în rogoz.
Dumnezeule...
nașterea omului. Asta trebuie să fie !
Doamne ! Uite...
un protouman.
Prima formă de viață umană...
mic, are un metru, e acoperit de blană...
ca un cimpanzeu, dar în poziție erectă.
Nu merge sprijinit. Brațe scurte.
Se mișcă cu grație.
Sunt doi, trei.
Mici ființe umanoide, bipede, păroase...
au o bucată de lavă în mâini...
pândesc sau vânează ceva.
Pentru numele lui Dumnezeu !
Te simți bine ?
Devin unul dintre ei. Nu mai sunt doar observator.
Sunt unul dintre ei.
Ucid o capră.
Ucid...
Mănânc...
Mănânc carnea fierbinte și sângele caprei.
Te simți bine ?
Frumos.
- Vrei să revii ? - Nu !
Mi se părea că are o experiență neplăcută.
Unele experiențe din rezervor pot fi oribile.
Ce naiba a fost asta ?
Te simți bine ?
Frumos.
- Vrei să te oprești ? - Nu.
- Vrei să te las în pace ? - Da.
Parcă spuneai că nu durează mai mult de patru ore.
E 8.45.
Iese.
Nu-mi place să pierd legătura pentru perioade atât de lungi.
Cred că e în stare de șoc.
Probabil a suferit un atac, s-o fi lovit la cap.
Stai !
La ce-ți trebuie analizele de sânge ?
Ce spune ?
"Mostră din gură, sânge pentru cariotip..."
"poze pentru laboratorul lui Goodman și Sarich."
"Fotografii ale gâtului, acum, înainte să..."
"mă refac."
Înainte să ce ?
Înainte să se refacă.
Ia-i sânge și poate mă lasă să văd ce-i cu el.
Pot să te examinez un pic ?
- Sunt mase ? - Nu.
Lasă prostiile !
Vrei să spui că halucinațiile s-au exteriorizat ?
Ce a scris ?
"Nu e o afazie obișnuită."
"Dezorientare temporalo-spațială în urma halucinației."
Ești un cretin, Jessup.
Îmbracă-te ! Te duc la Brigham să-ți fac analizele complete.
Ești un imbecil bolnav !
O să-ți fac radiografii la cap, o tomografie, poate o arteriogramă...
și aș vrea ca o persoană neutră să studieze electroencefalogramele.
Ce ai scris ?
"Radiografii."
Bine, termină tu cu el și hai să-l ducem la radiografii.
Vin imediat.
Se poate să fie ceva mecanic ?
Dacă nu e de natură neurologică, sigur e mecanică.
Vreau cadre simple cu gâtul lui. Radiografii laterale și oblice.
- Doctore, sunt foarte ocupat ! - Fă fotografiile ! E o urgență !
Bine.
- Ar putea fi un TIA. (atac ischemic) - Să nu-i spunem lui Eddie că avea...
sânge pe față când a ieșit din rezervor. O să spună că era...
sângele caprei pe care o mânca în halucinație.
- Devii la fel de ciudat ca și el. - Tu ce crezi că s-a întâmplat ?
Nu e genul care face convertiri isterice, așa că a fost un atac.
A ieșit într-o stare de amnezie, cu fața plină de sânge.
Cred că a suferit un atac în rezervor, și-a mușcat buzele și acum e afazic.
Mă gândeam că a suferit o afecțiune vasculară, un acces cerebral...
dar neurologic vorbind e intact, trebuie să fie un atac.
Liniștește-te !
Nici unul dintre noi nu se pricepe la radiografii.
Ce căutați ?
Pune-le în plic. Cine interpretează datele la radiologie ?
Dr. Wissenschaft.
Vreau să le vadă cineva de încredere. Nu vreau să afle toți de treaba asta.
Și așa e de rău că am avut un tehnician băgăcios.
Te simți bine ?
Da, Mason. Încercam să arăt că a fost ceva trecător.
A fost un atac ischemic de scurtă durată.
- I-a revenit vocea ! - N-a fost un atac ischemic.
N-a fost un atac. Ai văzut radiografiile.
Aveam ceva anterior laringelui care părea o pungă laringală.
Asta apare doar la primate. Evident am devenit un fel de maimuță.
Le arăt cuiva care știe să le interpreteze. Tu nu te pricepi.
N-o să-mi spună nimeni că ți-ai alterat structura genetică...
timp de patru ore, apoi ai refăcut-o.
Sunt profesor de endocrinologie la Medicină, la Harvard !
Sunt medic la spitalul Peter Bent Brigham !
Colaborez cu Jurnalul american de endocrinologie !
Sunt membru și vicepreședinte al Asociației Estice de Endocrinologie !
Președinte al Journal Club-ului !
Nu vreau să mai ascult aberațiile tale cabalistice și prostești !
O să le arăt unui radiolog !
Fă-mi un serviciu.
Concluzie: pneumonie bilaterală cu aspirație.
- Uită-te la astea ! - Despre ce e vorba ?
Un bărbat alb de 35 de ani, afazie acută, fără precedente de traume.
- Ce cauți ? - Structura pare ușor anormală.
Ușor ?
Tipul ăsta e o gorilă !
- Vă simțiți bine, dr. Jessup ? - Da.
Vă simțiți bine, dr. Jessup ?
N-am nimic.
Vreau să notez ceva.
Dl. Daniel Craig...
Emily !
... la biroul de informații.
Arăți superb !
- Ce mai faci, Eddie ? - Bine. Tu ?
Bine.
- Uite-l pe tati ! - Ne duci la noua noastră casă ?
Sigur. Și dacă sunteți cuminți, vă duc și la un restaurant chinezesc.
Nu lăsa pe nimeni să-ți spună că babuinii nu pot fi carnivori.
Am remarcat atacuri în care apărea comportamentul de vânător.
Doi babuini au ucis o gazelă Thomson și au mâncat-o.
Exista și o comunicare rudimentară între cei doi.
Așa că am devenit...
fascinată de studiile privind comunicarea nonverbală cu primatele.
Corespondez cu soții Gardner, de la Universitatea Nevada.
S-ar putea să stau acolo vreo două săptămâni, vara asta.
N-am altceva de făcut decât să-mi scriu raportul.
Ai înregistrat sunetele babuinilor ?
Sigur că da. De ce ?
Aș vrea să le aud.
Sigur că da.
D-na Tally spunea că o să ajungă aici mâine la 10:30 să te ajute să aranjezi.
Voia să știe dacă vrei s-o angajezi permanent.
Am primit o scrisoare de la Mason chiar înainte să plecăm din Nairobi.
Spunea că lucrezi cu un drog foarte complex...
pe care l-ai adus din Mexic.
N-a fost testat în profunzime și e foarte periculos.
Ce ți-a mai scris Mason ?
Că în ultimul an ai luat cam două grame din acel drog...
și că ai suferit o regresie genetică foarte curioasă, acum trei luni.
S-ar putea să ai leucemie sau un limfom.
A încercat să te convingă să-ți faci analizele, dar ai refuzat.
Își face griji să nu înnebunești.
Crede că te porți ciudat...
și m-a implorat să vorbesc cu tine despre asta când mă întorc.
Mason e incapabil să-și țină gura.
- E un teoretician prost și inflexibil ! - E un doctor excelent !
Nu am leucemie !
Nici altă formă de cancer !
Mi-a analizat ficatul și splina, mi-a făcut o tomografie.
Am fost înțepat, studiat, palpat !
Îmi bagă oglinzi în gât sau în fund de trei luni...
și nu există nici o dovadă că aș avea cancer.
Ce ți-a mai scris Mason ?
Pe care sunt sunetele babuinilor ?
- Vreau să le ascult. - De ce ?
Ți-a scris că în timpul regresiei...
am avut o experiență afazică de patru ore ?
Singurele sunete pe care le-am emis au fost mormăituri.
Cred că seamănă cu cele emise de babuini.
Mason spunea că analiza sângelui indica...
unele caracteristici similare primatelor.
Ca și antigeni umani.
Vreau să văd datele.
Trebuie să mă întorc în rezervor și să încerc iar.
Să vedem dacă treaba se repetă. Noi nu mai credem că a avut loc.
După trei luni, și eu mă îndoiesc că s-a întâmplat.
Nu vor să se întoarcă la rezervor. Mason a preluat proiectul.
Îl ține pe Arthur în laborator zilnic, analizează cobaii.
Ce să fac eu, cât ei analizează creiere de cobai ?
Mămico !
Toată lumea crede că tatăl tău înnebunește.
Când mâncăm ?
Du-te și joacă-te cu Grace.
Sunt convins că regresia a fost provocată de un act al conștiinței.
În rezervor am pătruns în altă conștiință.
Am devenit alt sine, unul mai primitiv...
și drogul...
a declanșat exteriorizarea unui sine mai primitiv.
Măcar uită-te la date !
Sigur. Poate mâine după-amiază...
Nu-mi vorbi de sus ! E posibil să nu fiu nebun.
Îți cer să-ți asumi un risc, să accepți conceptul nou...
că celelalte stări de conștiință sunt la fel de reale ca trezia...
și că pot fi exteriorizate.
Țipi.
Arthur și Mason mi-au vorbit de sus timp de trei luni. M-am săturat !
Milioane de ani sunt stocați în computere cărora le spunem minți.
Avem triliarde de gene latente în noi, tot trecutul evolutiv.
Poate că eu le-am accesat !
Vreau să intru în rezervor și să repet experimentul.
Un elementar comportament de laborator. Repeți experimentul. Îl confirmi.
Vreau să fie și alți savanți responsabili alături de mine.
Am nevoie de validarea tuturor.
Am putea demonstra existența unei forțe noi în natură.
Nu ești de acord că treaba asta merită investigată ?
Am casetele și notițele acasă.
La ce oră vii mâine să te uiți peste ele ?
La 14:00, 14:30.
Mă duc să iau fetele. Vin imediat.
- Răspund eu. - Ba nu, eu.
E 20:30, spălați-vă și schimbați-vă...
nu vreau să-mi faceți probleme în seara asta, clar ?
Alo ?
Mason, mulțumesc că ai sunat. Bănuiesc că ai vorbit cu Arthur.
Nu, abia m-am întors de la cină cu fetele.
Nu știu ce să spun.
Cred că ai dreptate. E pe cale să cedeze.
A venit aici după-amiază, a vorbit ca un nebun, apoi a dispărut.
În mod normal, n-aș intra în panică, dar sunt îngrijorată.
- Care-i problema ? - E un animal liber la subsol !
- Ce fel de animal ? - Cred că o maimuță.
Charlie Thomas !
Unde ești ?
Avem un animal în libertate în subsolul clădirii B.
Pornesc spre coridorul de nord, ce duce la centrală...
voi veniți pe cealaltă parte.
Fiți atenți ! E o maimuță destul de mare.
Sunați la camera animalelor și aflați ce caută aici.
Pe aici trebuie să fie.
Mă uit în partea asta.
Ce...
Pleacă de aici !
Pleacă !
filme - daruri - suveniruri
Ce căutai în rezervor ?
Îmi amintesc fragmente din ce s-a întâmplat, dar nu tot.
Trebuie să ai răbdare cu mine.
Mason te-a căutat prin Boston toată noaptea.
N-am pățit nimic.
Cred că telefonul primit la 2:30 de la poliție...
în care ți se spunea că soțul tău dormea dezbrăcat...
la grădina zoologică te-a îngrijorat.
Se poate spune și așa.
Mason ți-a scris că am o cădere nervoasă...
așa că ai crezut că am luat-o razna de tot.
Îmi pare rău, Emily. Iartă-mă ! Știu că ai avut o zi oribilă din cauza mea.
Probabil că ai stat aici și te-ai gândit cum să mă duci la un psihiatru.
Da.
Nu știu cum m-ai suportat atâția ani.
Te-am iubit.
Emily, nu știu cum să-ți spun asta.
Implicațiile sunt copleșitoare.
Se pare că am accesat o conștiință foarte primitivă.
Îmi amintesc doar ce era inteligibil pentru acea stare.
Nu știu clar cum am ieșit din sala rezervorului.
Prima amintire e legată de câini.
Am urmărit o haită de câini sălbatici până la zoo. Așa am ajuns acolo.
Am vânat și am mâncat o oaie mică.
Eram o ființă primară. Eram constituit doar...
din dorința de a supraviețui, de a apuca dimineața...
de a mânca...
de a bea...
de a dormi.
A fost cea mai plăcută perioadă a vieții mele.
S-ar putea să fi ucis un om azi.
Îmi amintesc...
că loveam...
Nu știi cât de greu mi-a fost să fac rost de hainele astea.
A trebuit să mă duc la biroul de pază.
Vor să suni acolo imediat.
O maimuță a ajuns în camera rezervorului în seara asta.
Știi ceva despre asta ? Maimuța aproape a ucis un paznic.
N-ai dus o maimuță la rezervor, nu ?
Ceasul și restul obiectelor sunt în buzunar. Te simți bine ?
Se simte bine ?
Spune-i lui Mason ce mi-ai zis mie. Vreau să aflu și părerea lui.
Cred că părerea lui e una previzibilă.
Doamne ! Uite...
un protouman. Prima formă de viață umană...
mic, are un metru, e acoperit de blană...
ca un cimpanzeu, dar în poziție erectă. Nu merge în patru. Brațe scurte.
Se mișcă cu grație. Sunt doi, trei.
Mici ființe bipede...
Ucid o capră.
Ucid... Mănânc carnea fierbinte.
Mănânc sângele caprei.
Te simți bine ?
Frumos.
Mi se părea că are o experiență neplăcută.
Unele experiențe din rezervor pot fi oribile.
Ce naiba a fost asta ?
Te-am trezit ? Sunt Emily.
Eddie, sunt speriată rău. Trebuie să vorbim.
Nu știu cum să explic...
dar încep să cred că ce ai pățit, n-a fost doar o halucinație.
Simt că într-adevăr s-a petrecut ceva fenomenologic...
că a existat o transformare genetică.
Nu știu de ce cred lucrul ăsta irațional, dar îl cred.
Și acum sunt îngrozită. Moartă de frică.
Și eu.
Nu vreau să refaci experimentul.
Trebuie să aflu dacă a fost așa.
Te rog să amâni experimentul...
până înțelegem mai multe, ca să minimalizăm riscul.
Nu poți înțelege fără să studiezi evenimentul.
Dar poți provoca schimbări genetice ireversibile !
Nu e vorba de genetică ! Am trecut dincolo de masă și materie, de energie.
Ne-am întors la gândul primordial.
Încerc să-ți spun că te iubesc.
Știu asta.
Și eu încerc să-ți spun că totul s-a schimbat.
S-ar putea să ne schimbăm concepțiile legate de timp și spațiu.
Poate vom contacta alt univers.
Emily, ești om de știință. Înțelegi ce simt.
Da, știu ce simți.
E târziu, Eddie. Vrei să rămâi aici peste noapte ?
Mi-ar prinde bine niște dragoste și niște vorbe bune.
Rămâi, nu ?
Dacă ies din rezervor antropoid, o să fiu într-o stare primitivă...
și nu veți putea vorbi cu mine, așa că sedați-mă cât sunt înăuntru...
altfel va trebui să mă fugăriți.
Bine.
Dacă ieși de acolo arătând ca o maimuță...
eu mă internez la nebuni.
Dacă va fi așa, îl potolim cu o pastilă mare de Amytal.
Cum adică "dacă va fi așa" ? Toată lumea spune "dacă va fi așa".
Știi că o să se întâmple ceva ? Aș vrea să-mi spui și mie.
Îmi cer scuze. Sunt foarte agitată.
Și eu.
S-a întâmplat ceva ?
L-am verificat acum 10 minute.
Ai comandat pui sau curcan ?
Sper că-ți place puiul.
E aproape 11:00. Au trecut peste două ore. Ar trebui să ne oprim.
Sincer să fiu, sunt speriată.
Am putea să-i dăm peste cap toată structura genetică.
Cum îl oprim ?
- Poți să-l trezești ? - O să fie tare furios.
Nu trebuia să-l lăsăm. Nu știu cum ne-a convins s-o facem.
Îi făceam pe plac, dar știm că nu e nebun...
și știm în adâncul sufletului...
că s-ar putea să fi descoperit ceva ce nu putem înțelege.
Pentru că îl cred, vreau să îl oprim !
Semnalele vitale arată bine.
Va dormi o zi sau două și se va trezi amețit.
A luat multe droguri.
E firesc ca o experiență psihedelică să te lase lat două zile.
Nu e tocmai o experiență psihedelică.
Pulsul e bun, tensiunea, la fel. Îmi fac mai multe griji pentru tine.
N-am nimic.
Dintre toți bărbații din lume, de ce-l iubesc tocmai pe el ?
Nu pot să-l uit.
Știi de câți am încercat să mă îndrăgostesc anul trecut ?
Cu oricine aș fi în pat, trebuie să mă gândesc la el.
Cu oricine aș mânca sau m-aș plimba, sufăr mereu pentru că nu e el.
Mă posedă.
E o nebunie !
Cred că așa trebuie să fie.
Dar lui nu-i pasă de mine !
Emily, doar la tine ține, în afară de munca sa.
N-am fost niciodată reală pentru el, ca toată condiția umană.
Iubește adevărul.
Pentru Eddie, realitatea e ceva constant, ce nu se schimbă.
Ce a făcut Eddie în seara asta e o dovadă de dragoste pentru el.
A consumat relația.
A pus-o cu Dumnezeu.
A îmbrățișat absolutul, a fost posedat de adevăr...
și asta aproape că l-a distrus.
Nu m-a iubit niciodată. Îl cunoști bine.
Pentru el, toți suntem fragmente de materie temporară.
Intri în stare de șoc. O să-ți aduc ceva.
Am atins punctul în care știința e învinsă.
Avem speranțe pentru viitor.
În seara asta am făcut istorie, dar ce o să facem acum ?
N-o să fac nimic !
Seara asta m-a speriat de moarte.
Rezervorul a explodat !
Ce s-a întâmplat înăuntru a eliberat o energie imensă.
Hai să renunțăm ! Nu vreau să mai vorbim despre asta.
N-am ce face ! Poate că tu vrei să te culci acum...
dar eu nu cred că o să mai pot dormi un an întreg.
Sunt plin de energie !
Curățam sala rezervorului și aș vrea să știu de ce !
- Crezi în supranatural, Mason ? - Nu.
Atunci ce am văzut azi a fost un fenomen fizic...
unul inexplicabil !
Dacă e fenomenologic, e explicabil. Trebuie să știu de ce.
Lasă-mă să vorbesc !
Am curățat camera rezervorului timp de trei ore...
Nu vreau să mă gândesc !
Să-ți spun ce aș vrea să fac.
Să repetăm testul cu alți subiecți umani.
Trebuie să selectăm un grup.
Căutăm voluntari printre studenți.
Luăm cinci sau șase subiecți și o luăm de la capăt...
crescând dozele de drog...
treptat, comparând rezultatele cu cele ale lui Eddie.
Am putea primi și o bursă !
Trăim o dilemă morală...
și tu ești dispus să folosești un drog netestat pe oameni nevinovați !
Nu mai țipați !
Cum te simți ?
Vrei să te culci la loc ?
Da.
Îl lași pe Mason să te examineze înainte ?
E o idee bună.
Ar fi bine să-l examinezi.
Sper că nu sunt copiii.
Alo ?
Totul e în regulă, Arthur. N-are nimic.
- E Arthur. Te simți bine ? - Da.
Te sun eu când mă dezmeticesc. Totul e în ordine.
Oare cât e ceasul ?
Ar trebui să-i sun pe copii.
Nu pot să-ți spun cât însemni pentru mine...
câtă nevoie am de tine și de copii. Voiam să știi asta.
M-ai salvat. M-ai scos din iad. Acolo ajunsesem, Emily.
Trăiam teroarea supremă, care e începutul vieții.
Nu e nimic.
Un nimic simplu și hidos.
Adevărul suprem e că nu există un adevăr suprem.
Adevărul e trecător. Viața umană e reală.
Nu vreau să te sperii...
dar încerc să-ți spun că acel moment de teroare...
e o grozăvie reală care crește acum în mine...
și doar tu o împiedici să mă devoreze.
De ce nu te întorci la noi ?
E prea târziu. Nu cred că mai pot fi salvat.
Nu o pot suporta. Durerea e prea mare.
Înfrunt-o, Eddie !
Tu i-ai dat viață, tu o poți alunga.
Dacă mă iubești...
dacă mă iubești !
Eddie, înfrunt-o !
Te iubesc, Emily !
[Romanian]