...
Kako si se provela danas? Kako je bilo?
Što misliš da prošećemo?
Prvo mi reci nešto o sebi.
Što misliš tko si ti?
Znaš li tko je ovo?
Ne znaš?
To je tvoja obitelj.
Hoćeš li vidjeti ponovno?
U redu onda...
Možeš li mi nešto reći...
o tom danu?
Što se dogodilo?
Trebala bi biti u stanju sjetiti se svega.
U redu je.
Od sada...
govorit ćeš mi što se dogodilo.
Zar ti ne izlaziš?
Soo-yeon!
Tako je lijepo.
Daj mi ruku.
Drugu...
Zašto?
Soo-mi!
Dobrodošla kući!
Toliko vremena je prošlo.
Toliko si se promijenila, Soo-yeon.
Proljepšala si se...
Ali, vas dvije ste me stvarno razočarale.
Cijeli dan sam vas čekala...
kuhala i pospremala kuću,
i zašto se prvo niste pozdravile?
Što ste radile?
Jeste li bile na pristaništu?
Prije nego što izađete, trebate se presvući.
Svejedno...
dobro došla kući.
Nešto nije u redu?
Vidim da ti je bolje.
Tako mi je drago što se sada osjećaš bolje.
Sve više sličiš mami.
I ti se bolje osjećaš, zar ne?
Tako je, sigurno ste obje umorne.
Odmorite se, pa siđite da večeramo.
Spremam nešto specijalno večeras.
Ali trebat će mi malo vremena.
Treba dosta toga pripremiti.
Tek smo se vratili.
Trenutno stvari ne izgledaju baš najbolje.
Ne bi puno pomoglo kada bi došla.
Da, znam.
Razgovarat ćemo kasnije. Moram krenuti.
Znači sad si dobro, zar ne?
Jesam li ti rekao?
Sun-kyu i njegova supruga će nam doći.
U redu je, pobrinut ću se za to.
Dobro, bok.
Ah, da!
Pozvala sam Sun-kyua i njegovu suprugu
da nam dođu na večeru ovog vikenda.
Stvarno?
Bit će im drago da vide djevojke nakon toliko vremena.
A i da saznaju što ima novo.
Bilo je ukusno.
Ispričavam se, imam još nešto za završiti.
Sigurno si umorna, počisti to sutra.
Jeste li pripremile rublje vašeg oca?
Hvala, ali to je moj posao.
I spremanje moje sobe je moj posao. Zašto si dirala moje stvari?
Ovako je bilo ranije.
Dakle, sve iste stvari su bile tamo i prije?
Ne želim večerati s njim.
Što?
Rekla sam da neću večerati s tim čovjekom.
Nije on 'taj čovjek', on je tvoj ujak!
Ovo je prvi dan, zato ćemo prestati s tim.
- A ti? - Da?
Zar je nećeš slijediti? Trebala bi valjda ići za svojom sestrom.
Što ti je rekla ta žena?
Ako ikada spomene tvoj slučaj, reci mi to.
Nemoj to ignorirati kao prije, u redu?
Laku noć.
Što je bilo?
Jesi li imala noćnu moru?
Zbog ormara?
Pa, što je onda?
Stalno čujem čudne zvukove izvan sobe.
To je zato što si tako dugo bila odsutna.
Sad je u redu. Idemo spavati.
Netko je ulazio u moju sobu.
Spava.
- Znam. - Zašto ga onda pokušavaš probuditi?
Tko kaže?
Upravo si ga pokušala probuditi.
Imaš mu nešto za reći?
Ne tiče te se.
Samo kažem da ga ne budiš zato što...
ima lak san, razumiješ li?
Samo sam sišla da se napijem vode.
On spava, zato budi tiha.
Jesi li bila u mojoj sobi?
Jesam.
Tko je to bio?
Ona žena.
Maćeha?
Da.
Čudno je to.
Što?
Ta žena je čudna.
Kao i ova kuća.
Je li te strah?
Sve je u redu, ja sam ovdje.
Dođi. Idemo spavati.
Uvijek ću biti uz tebe.
Su-yeon... bježi...
Jesi li budna?
Da.
- Mogu li ući? - Ne.
Siđi dolje jesti.
Što to radiš?
Jesi li dobila?
Ne ja, nego Su-yeon...
Su-yeon?
Baš čudno...
Kako to da obje dobijemo mjesečnicu na isti dan?
Su-mi...
U redu je, siđi.
To je mamina omiljena melodija, zar ne?
Moraš ovako...
Da ih ubijemo?
Hajde da ih pustimo.
Kupit će nam kravu ako se budemo zezali s njenim draguljčićem.
To ne bih voljela.
Soo-mi...
Što radiš vani na ovoj hladnoći?
Jesi li dobro?
Zašto?
Ne izgledaš najbolje. Je li ti muka?
Ne, u redu sam.
Reci mi što je.
Rekla sam da sam u redu.
Samo se otarasi ormara iz sobe Su-yeon.
Soo-mi...
dogovorili smo se da nećemo razgovarati o tom ormaru.
Obećala si, zar ne?
Soo-mi...
znam da si jako ljuta na mene...
i znam da sam loš otac...
Nisi ti čak ni loš otac.
Hladno je, idemo unutra.
Hoću...
Što to radiš?
Uplašila si me.
Kada si ušla?
- Išla si u skladište? - Da.
Su-yeon, pogledaj ovo...
Tanaaa!
- Super. - Lijepo je, zar ne?
- Je li to mamino? - Aha, i...
ima još...
To je mama!
Taritakoom, taritakoom...
Što to znači?
To su čarobne riječi kojima pozivam mamu.
Tko ti je to rekao?
- Mama. - Što?
Mogu li uzeti ovo?
Ha? Naravno...
I ovo... i ovo.
Čekaj!
Što je ovo?
Tko ti je ovo napravio?
Reci mi, tko ti je ovo napravio?
U redu je, možeš mi reći.
Ona je, zar ne?
Reci mi, da li je to ona učinila?
Su-yeon, što ti je?
Rekla sam ti da mi sve govoriš!
Ona je to učinila, zar ne?
Je li ona? Ona je to napravila?
Reci mi! Reci mi!
Što?
Kako možeš biti tako okrutna?
To je kazna.
Ako ne slušaš, moraš biti kažnjena.
Zna li tata što si napravila?
Misliš da tvoj otac može sve riješiti?
Zovi ga onda. Hoćeš li da ga ja?
Sjedni! Kako se to ponašaš?
Jesi li ovakva bila i prema svojoj mami?
Ne spominji moju mamu!
Slušaj me dobro, ja sam tvoja majka!
Bez obzira što ti se to ne sviđa...
ja sam jedina na ovom svijetu...
koga možeš zvati majkom, je li ti jasno?
To plakanje nad maminim slikama...
neće ništa promijeniti.
To je teško podnijeti, ha? Baš šteta.
Ali takav ti je svijet.
Svijet nije tako lijep kao što ga ti zamišljaš.
Ponekad moraš podnijeti nagore i nastaviti živjeti.
Kao što ja sada moram podnositi vas dvije!
Okrutno, zar ne?
Trpim vas dva derišta...
otkako sam ušla u kuću.
Nikada nisam vidjela tako užasnu
djecu kao što ste vas dvije!
Što?
Zašto si uopće dolazila ovamo?
Ne mogu vjerovati da si mi to opet rekla.
Razumijem, ti jednostavno moraš biti bolesna.
Ne dodiruj me!
- Pusti me! - Što je s tobom?
Stvarno nemaš pojma?
Ne dodiruj me tim prljavim rukama!
Soo-mi, slušaj me.
Ne želim slušati! Isti si kao prije.
To nije istina. Pogrešno si shvatila.
Ne želiš čak ni prihvatiti sve ovo.
Zašto sam uvijek ja u pitanju?
Zašto samo od mene tražiš da razumijem?
Stvarno ne znaš o čemu se ovdje radi?
Da...
možda i ne znam, nemam odgovore...
Ne znam, onda mi reci, skini taj teret sa svojih leđa.
Reci mi!
Hoće li to išta promijeniti? Hoće li?
Soo-mi...
Nemoj ovo raditi. Molim te, nemoj!
Opet ćeš se razboljeti.
Što?
U redu...
Od sada, sve što se ovdje događa...
sve prljave stvari koje si donio ovamo...
budi odgovoran za sve to.
Nemam više ništa za reći, javi se na telefon.
Sjećaš li se?
Sjećanje mi je malo mutno, ali mislim da se to dogodilo.
Kada je to bilo?
Hej, a sjećaš li se ovoga:
Skočio si u rijeku...
da uhvatiš ribu...
onda si se počeo daviti...
i svi su se smijali.
Ima još jedna smiješna priča...
Kako ono ide... Ah da, sjećam se...
Sjećaš li se onog ludaka?
Što je najčudnije, uvijek je bio normalan...
ali čim padne kiša, on prolupa.
Dok je kosio travu...
potrgao bi odjeću sa sebe čim počne kiša....
i trčao bi po autoputu.
Najsmješnije je bilo...
kada je kiša stalno počinjala i prestajala padati...
onda bi stalno oblačio i skidao odjeću sa sebe, i sve tako...
Onda mu je dosadilo, pa je jednostavno ušao u kuću.
Cijelo susjedstvo se tada toliko smijalo!
Ali kada...
Ali kada je on bio mali, vidio ga je jednom kako to radi.
Vidio ga je, i onda je trčao zajedno...
s tim luđakom.
Naša mama je to vidjela, i zamalo se onesvijestila!
Sjećaš li se?
Sjećaš se, zar ne?
Reci nešto...
Zar se ne sjećaš?
Sjećaš se, zar ne?
Ne.
Ne sjećam se.
Što?
Rekao sam da se ne sjećam.
Zašto se ne sjećaš?
Jesi li lud?
Moo-hye!
Stani, drži je!
- Što je? - Osvijesti se!
Donesi vode!
Jesi li dobro, Moo-hye?
Vode, vode!
Žao mi je, za sve sam ja kriv.
Moo-hye!
U redu je.
U redu je, Moo-hye.
Žao mi je.
Nisam htio ići, ali tvoj otac me je preklinjao.
Nisam imao izbora.
- Dušo... - Da?
Vidjela sam nešto čudno u toj kući.
Što si vidjela?
Ispod sudopera je bila neka djevojka.
Samo idi.
- Zar ne možeš ostati ovdje? - Zašto?
Čudno je...
Što je čudno?
Čudno je.
Otkako su djevojke došle...
u ovoj kući se događaju čudne stvari.
Ne pričaj gluposti.
Zar nisi vidio?
Samo se teško prilagođavaš. Bit će ti bolje kad se odmoriš.
Ne.
U ovoj kući ima nečega.
Pogledat ću, ti samo lezi.
Otvori vrata!
Otvaraj!
Otvori prokleta vrata!
Ja ću ti pokazati...
Ustaj!
Silazi s kreveta!
Silazi odmah!
Odmah, rekla sam!
Dolazi ovamo!
Kugo mala...
Govori!
Čovjek se u ovoj kući ne može ni odmoriti!
Govori, tko je to učinio?
Tko je to učinio?
Tko? Bolje da mi kažeš istinu!
Tko je to napravio?!
Je li Soo-mi?
Vama treba očitati dobru lekciju!
Je li to bila tvoja sestra?
Znači, bolje se osjećaš kad gledaš stvari svoje mrtve majke?
Sretna si kada vidiš ove fotografije?
Reci da ti je žao!
Dok ne kažeš, nemoj ni pomišljati da izađeš!
Nema koristi od plakanja.
Reci da ti je žao i moli za oproštaj!
Žao mi je!
Što?
Reci to kako treba.
Žao mi je.
Još jednom ću te pitati...
Priznaješ da ti je žao?
Prestani plakati...
ne želim to slušati, zato odmah prestani!
Jesi li...
Jesi li to ljuta?
Zato plačeš?
Dobro, da vidimo kolko dugo ćeš izdržati.
Ovo će vas naučiti pameti.
Su-yeon!
Su-yeon, žao mi je!
Nisam te čula.
Žao mi je, Su-yeon. Žao mi je.
Neće se ponoviti.
Obećavam.
Nemoj plakati, u redu je.
- Reci mi. - Što?
Zato ovo radiš?
Reci mi zašto se ponašaš...
tako čudno otkako si došla.
Stvarno ne znaš?
Što ne znam? Što to?
Govorim o onome što nam ta žena radi!
Reci mi, što je učinila?
Stalno maltretira Su-yeon!"
Što?
Zar me nisi čuo?
Kažem da stalno maltretira Su-yeon!
Ona je okrutna i zla!
¨I uvijek zaključava Su-yeon u onaj ormar!
Soo-mi, prestani, molim te!
Što da prestanem?
Znaš dobro da se Su-yeon boji te žene.
Su-yeon, reci tati!
Prestani plakati i reci mu sve!
Reci mu!
Prestani, molim te!
Su-yeon... je mrtva!
Što?
Ne...
Su-yeon je mrtva!
Zato se saberi!
Koliko dugo ćeš nastaviti s ovim?
To nije istina, Su-yeon!
Su-yeon...
Su-yeon! Ne... Ne...
Dođi sutra, ne mogu sam.
Sve joj je gore...
Doći ću po tebe, javi mi kad stigneš.
Su-yeon!
- Soo-mi! - Su-yeon!
Su-yeon!
Dosta mi je tvoje obitelji!
Kako je došlo do ovoga?
Zar još ne shvaćaš?
Sjećaš li se što sam ti davno rekla?
Sjećaš li se kad sam ti rekla da ćeš jednog dana zažaliti?
Znaš li...
što je zaista strašno?
Želiš nešto zaboraviti...
potpuno to izbrisati iz sjećanja...
ali to nikada ne možeš.
Znaš, to nikada ne nestaje.
I...
I prati te svuda kao neki duh.
Pomozi mi...
Naravno, pomoći ću ti.
Završimo s tim ovdje.
Soo-mi!
Gdje je Soo-mi?
Gdje?
Prestani, molim te.
Sada mi je stvarno dosta toga.
Uzmi ovo. Bit će ti mnogo bolje.
Soo-mi!
Zar ne shvaćaš?
Samo ti je teško prilagoditi se...
Ti jednostavno moraš biti bolesna...
Obećala si da nećeš spominjati ormar...
Kako to da obje imamo mjesečnicu na isti dan?
Su-yeon je mrtva!
Ne, ne sjećam se!
Soo-mi, jesi li dobro?
Sada je sve gotovo.
Ovdje ćeš se osjećati bolje.
Odmori se...
Često ću dolaziti u posjetu.
Čuvaj se. Bok.
Soo-mi, što ti je? Pusti me...
Pusti, Soo-mi!
Prestani, pusti me.
- Neka, ja ću. - Daj meni...
Mama...
Su-yeon!
Mam?
Mama? Mama, mama!
Mama!
Jesi li ti čula nešto?
Zašto si se popela?
Tata nije ovdje.
Kako to misliš?
Sada se pokušavaš ponašati kao moja mama.
Učini mi uslugu...
Ne miješaj se u naš život.
Hoćeš li se maknuti?
Moram ići.
Znaš...
Mogla bi zažaliti zbog ovog trenutka.
Ne zaboravi to!
Može li išta biti gore...
od stajanja pored tebe?
Kada si ti ovdje...
želim biti što dalje.
Razumiješ li?
Soo-mi!
Pomozi mi... Soo-mi...
Soo-mi... Soo-mi...
Soo-mi...