www.titlovi.com
Ne, ti si već dobio. Odlazi!
Dođi ovamo, Pramode! Treba da idemo na nastavu.
- Oni žele da te vide. - Mene? Šta to znači?
- Oni hoće da se sretnu s tobom. - Zašto?
Ne znam. Samo hoće da se sretnu s tobom.
CEO je danski. On hoće da se rukuje s tobom pre nego što nam da novac.
Možda on ne veruje Indijcima.
- Neka on dođe, i ja ću se rukovati s njim. - Oni hoće da ti ideš u Kopenhagen.
Znam ja šta on hoće, ali ja ne idem tamo.
''Ovo je mačka.
ona lovi miševe.''
To je nemoguće. Ne mogu da ostavim decu.
''Onaj krevet u kući.
koji je Džek napravio.''
Pramod ima uskoro rođendan. To nije moguće, gđo Shaw.
''To Brine mačku.
koja lovi miševe.''
A onda moram da idem sve do Danske da bih se rukovao s nekim.
Slikaće se sa mnom i pokazati svojim bogatim prijateljima kako je dobrotvor.
Ovo nije za raspravu.
- Moram da razmislim o tom. - Ne, ti nećeš da razmišljaš o tom.
Ti ćeš da odeš, obučeš odelo, ošišaš se, ponašaćeš se lepo i osmehivati.
Molim te, Jacob.
Znaš isto tako dobro kao i ja da je to naša poslednja prilika.
Inače ćemo morati da zatvorimo.
Onda ova deca neće imati gde da odu.
Biće na ulici.
Molim te. Toliko duguješ ovoj deci.
Ovo je naša poslednja prilika.
Da li tamo gde ideš ima samo bogatih ljudi?
- Da. - Niko nije siromašan?
- Ne. Neki imaju više od drugih. - Kad bih bio bogat, ja bih bio sretan.
- Znam, ali tamo su ljudi idioti. - Vi mrzite sve bogataše, gdine Jacob.
Da li su ljudi udaljeni jedni od drugih zato što su kuće daleko jedne od drugih?
Pričaću vam o tome kad se vratim, važi?
Šta ne valja? Pramod?
Ti se nećeš vratiti. Ja znam.
Obećavam da ću se vratiti za tvoj rođendan.
Rekao sam ti to. Pramode, hajde.
Odlazi! Odlazi!
- Hajde dođi... - Idi samo!
gdine Jacob!
- Zašto moraš da ideš? - Zato što moram.
Moram da odem kući i donesem malo para.
Onda ćemo moći da kupimo nove knjige, lekove i hranu. I pomognemo jedni drugima.
Obećavaš da ćeš doći za moj rođendan?
Kunem se. Zvaću te svaki drugi dan.
Važi?
A to neće biti tako puno, pošto ću biti kod kuće 8 dana.
Možda bi mogao jednog dana da me povedeš tamo.
Možda.
- Da li si gladan? - Jesam.
''U dvorištu, jato vrabaca ga je opazilo i počelo da krešti:''
''Tit tit! Tit tit! Oh, vidi ovog gusana Nilsa.''
''Vidi ovog Palčića! Vidi Nilsa Holgersen Palčića!''
''Kukuriku, kukurikao je petao.''
''Kukuriku!''
''Onda dolaze kokoške. Kokoda, kokoda...''
Večeras ćemo ovde stati. Morate da spavate.
U krevetu.
Spavaj mirno.
Laku noć.
Laku noć, Morten. Laku noć, Martin.
Biće zabavno videti kakvu sam važnu stvar zaboravila.
Da, to će biti divno.
Sve dok ovde ima hrane i vina sve će biti u redu.
- Ti uopšte nisi nervozan? - Ne, ja gledam na ovo kao na proveru.
- Zašto? - Anna će se udavati više puta.
Prvo venčanje je uvek teško. Uz malo sreće, biće u redu.
Jirgen.. . Jirgen?
Da?
- Majko, zar nisi u krevetu? - Ne mogu da nađem on line.
Ne govori sa mnom kao da sam senilna.
Zašto ne mogu da nađem on line? Ima poker za tri minuta.
Zašto smo uzeli ovu prokletu bežičnu mrežu?
Ali sad radi. Hvala ti.
- Spavaj mirno. - Nemoj da ustaješ preko noći.
Izvini.
- Mogli bi je naučiti da prvo kuca? - Ja sam umoran, a ona je senilna.
Samo kad joj to odgovara.
- Poslaću je sutra kući. - Obećavaš?
- Vrati se uskoro. - Zbogom, Jacobe.
- Zbogom, zbogom. - Zbogom, gdine Jacob.
Ovo sam ja.
- Mogu li da vam ponesem torbu? - Ne, hvala.
Molim vas uđite. Glavni prekidač.
Spavaća soba. B&O televizija.
Prvo od dva kupatila. Tamo su i tri toaleta.
Mini bar. Sef.
Veće boce su ovde. Ako bilo šta želite samo recite.
Ravan ekran. Klimatizirano. B&O stereo u uglu.
Sauna. Regulator temperature. Timer. On/off dugme.
Isto važi i za Jacuzzi. On i off.
Privatna terasa na krovu. Stari univerzitet.
Katedrala gde se Krunski Prinčevi venčavaju. Okrugla kula.
Ako vam bilo šta zatreba, pristinite tri.
Izvinite.
Izvinite, gdine.
- Jacob Pedersen? - Taj sam.
Christian Refner, Ja sam ovde da vas povezem.
Da li imate kaput? Ne? Onda da pođemo.
- Soba je u redu? - Dobra je.
To je nekad bila robna kuća. Smešno, zar ne?
- Onda, Jacob sa C ili or a K? Sa C.
Ja sam Christian takođe sa C.
- Znači vi ćete se sresti sa Jirgenom? - Da.
- Da li ga poznajete dobro? - On je moj tast.
- Ili će biti u subotu. - Čestitamo.
Jirgen je fantastičan. On je brilijantan, stvarno brilijantan.
- Ljudi ga se često plaše, ali vi nemojte. - Dobro.
On je težak preko milijarde a počeo je bez prebijene pare.
- Ali vi to ne možete reći. - Da je on počeo bez prebijene pare?
Ne, ne...
- Jacob Pedersen je ovde. - Sedite. Samo trenutak.
- Bilo je lepo upoznati vas, Jacobe. - Hvala takođe. Sretno.
Pozdravite Jirgena. Dobar dan.
- Zauzeta? - Malo.
- Ovo izgleda lepo na tebi. - Hvala.
- Lepo se provedi, važi? Ćao. - Ćao.
Jacob.
Dobro došli. Moje ime je Jirgen Hansson.
- Jacob. - Ovuda.
Da li ste dobro leteli? Dobro.
Ovde mi živimo.
Možete da vidite Švedsku kad je vedar dan.
Ako se tako osećate, to je to! Piće?
Ne hvala.
Živeli.
Imate video materijal koji bi mi dao osećaj šta se tamo dešava.
Trebaće više od videa da bi vam to pokazao.
Mislite?
Bombaj ima više od milion dece koja se protituišu.
Četvoro od petoro pati od neuhranjenosti.
To nije na videu.
Tamo su još i oni koji umiru svakog dana od... Pa, od...
malih bolesti, malih infekcija... Potpuno sitne stvari -
- koje bi se mogle lečiti za malu sumu samo kad bi neko imao volje.
Mi smo napravili listu prioriteta...
Vi ste ljutit čocek. To je dobro. To vam daje mnogo energije.
Obrazovna sredstva koja su nam potrebna uključuju knjige, table, stolice, krevete -
- ali ono što nam je najhitnije potrebno jesu lekovi.
Eventualno mi bi voleli da...
Da, da.
Hteli bih da ih dvostruko više povučemo sa ulica.
- Da li bi hteli još jedno? - Ne, hvala.
Hteli bi da ih povučemo duplo i da ih vakcinišemo
- što se može uraditi za manje od pet kruna na dan.
Hteli bi da promenimo naš program ishrane...
- Da li spavaju u istoj sobi? - Imamo ih 45 ovog trenutka.
Mi dođemo u neku zonu, i za dva minuta, skupi se 40-50 dece, koju onda hranimo.
Ali posle pet minuta, tamo je još 500 dece.
- Ne treba više da vidim. - Nova deca...
To je izuzetno impresivan projekat koji ste ustanovili.
Veoma impresivan.
Mi gledamo to na to na različite načine Ja ću možda moći da pomognem.
Hvala vam veoma mnogo. Ukupno, ja imam pet različitih projekata.
Vaš je jedan od najzanimljivijih.
Hvala vam. Drago nam je što to čujemo. Ali mogu li da pitam zašto?
Kao što sam rekao... To je dobar projekat.
Ja sam razmišljao o godišnjoj donaciji od milion dolara na četiri godine.
Ali potrebno mi je više vremena da razmislim -
- koji projekat želim da prihvatim.
Znači nemojte se previše nadati.
Dobro... Ja sam imao drugačiji utisak.
Hajde da pogledamo papire još jednom, zato
Ne, ne. Zaboravimo dosadne papire do ponedeljka.
Imaćemo ručak i ja ću vam dati do znanja šta sam odlučio.
- Ovog vikenda ću biti veoma zauzet. - Tako sam i ja čuo.
Razgovarao sam s momkom koji me je dovezao ovamo. On se venčava sa vašom ćerkom?
- Da, Christian. Vi niste oženjeni? - Ne.
- Imate li ovde nekog od porodice? - Ne, nemam.
Onda dođite sutra na venčanje.
To je ogromna svadba. Ja lično ne poznajem polovinu gostiju.
- To bi bilo lepo. - Ja treba da...
Vi nemate neke druge planove.
Mi smo završili.
Vidimo se sutra? Mi se tome radujemo.
- Onda vas mogu upoznati. - Hvala na vašem vremenu.
- Zdravo, tata! - Kako si?
Mi skačemo na trambulini? Mogu li da vidim?
- Zdravo. - Zdravo.
Sve je u redu?
Izuzev što Annette ne može da savlada stres.
Onda sad nije vreme da se kaže da nam dolazi još jedan gost.
Poslovni pirjatelj iz Indije.
Bolje to radi nežno. .. postepeno.
Zdravo, zdravo.
Da li si se predomislila? Ima još vremena.
- Da, hajde... Imaš još vremena. - Ti si samo ljubomoran.
Da, naravno. Ti si isuviše lepa za njega.
Da li ćeš je voleti i poštovati, u dobru i u zlu -
u dobrim i lošim vremenima -
- kao muž i žena dok vas smrt ne rastavi?
Da.
A sada pitam tebe, Anna Louise Hansson -
- da li uzimaš Christian Refner kao svog zakonitog venčanog muža?
- Da. - Da li ćeš ga voleti i poštovati...
- Izvinite. - U redu je.
Pošto ste se pred nama zavetovali da će živeti kao muž i žena -
- pred Bogom kao svedokom i nama koji smo se skupili ovde -
- dali svečani zavet, ja vas prema tome proglašavam -
za muža i ženu.
Nemoj da im bacaš još. Dođi ovamo. Ja ću ti pokazati...
- Zdravo. - Zdravo, Jacob.
- Zabavljaš se dobro? - Da.
- Zdravo. Dobro došli. - Hvala vam.
- Ovo je moja supruga. - Milo mi je.
Da li ste sreli Anu? Morali ste.
- Ovo je Jacob, o kome sam ti pričao. - Čestitam.
Christian.
Ovo je Christianova majka.
Izvolite.
Želite li piće?
Da, molim.
- Živeli. Dobro došli. - Hvala.
- Mogu li da sviram? - Da! Da li ste dobri?
Dobar?! Ja sam najbolji.
Zašto ne svirate zajedno?
Ja ne stojim samo ispred tebe, Anna -
- već takođe i pre mojim gazdom i tastom, Jirgen -
- u Helenom i, naravno, pred svim ostalima.
Anna, mi smo se upoznali u Jirgenovom firmi kad je ona bila u predgrađu.
Ja se nisam usuđivao da razgovaram s tobom zato što si ti bila gazdina ćerka.
Onda si jednog dana morala da pozajmiš 1000 kruna.
Jirgen nije bio tamo tako da sam ti ja pozajmio.
Pomisliće da si se venčao sa Jirgenom.
Ali Jirgen i Helene, ja bih želeo -
- da vam se zahvalim na načinu na koji ste me primili u vašu familiju.
Znam da vi mislite da je za Anu rano da se uda -
- ali molim vas da znate da je za mene to zvuči veoma ispravno.
Anna, ja te volim najviše na svetu. Uzbuđen sam što ćeš me imati.
Molim vas da nazdravimo mojoj lepoj nevesti -
- i njenoj fantastičnoj porodici koja me je dočekala tako ljubazno -
- Jirgen, Helene, blizanci... Živeli.
Kristjan je sjajan, zar ne mislite?
On je fin.
- On je tako lep. - Lep? Možda.
- Izlazila sam s njim pre Ane. - Bio ti je dečko?
Ali Anna dobija sve što poželi.
Nije običaj da mlada drži govor -
ali sve je napredovalo.
Znam da mama sad očekuje da nešto krene naopako.
Uradiću to sada tako da možeš da se opustiš.
Moj govor nije za tebe, Christiane. Ja te volim i ti to znaš.
Ne bih mogla biti sretnija nego što sam danas.
I ne brini se. Vratiću ti tvojih 1000 kruna.
Ali htela bih da se zahvalim mami i tati.
Mama, znam da smo se ponekad prepirale mnogo -
- ali ti si najbolja, tebe najviše volim -
- tebi sam najodanija od svih ljudi koje znam.
A tata...
Kad sam pre nekoliko godina napunila 18-
- ti si morao da mi kažeš da ti nisi bio moj pravi otac... genetski.
Rekao si mi da je mama poznavala drugog čoveka -
- i mi nismo razgovarali skoro šest meseci.
Sve dok nisam srela Christiana kad sam počela da shvatam -
- zašto si uradio ono što si uradio.
Ti si hteo da me zaštitiš, tako da imam majku i oca kao sva ostala deca.
Ja sam imala oca.
Ti si bio najbolji otac koga bi svako mogao poželeti.
Ako bih morala da biram, ja bih izabrala tebe, tata -
Bio ti moj otac ili ne.
Zato bih htela da ti kažem hvala.
Hvala ti za danas i za sve.
I hvala ti za to kakav si bio sve dokle mi sećanje doseže.
Htela bih da predložim da nazdravimo mami i tati.
- najvoljenijem paru ovde i noćas.
- Živeli. - Živeli.
Zdravo.
Zašto sediš ovde sam?
Zato što mi se sedi.
Zar si ikada pomislio da odbiješ damu sa sedam matorih ćerki.
Slušaj, ja imam plan.
Ako sačekaš malo i još malo -
- mogli bi da odemo u grad posle plesa.
Ti i ja. Znam mesto gde prave piće sa voćem.
- Mogao bi i ti da pođeš. Ja ne mislim tako.
Hoću da budem malo sam, važi?
- Baš tako. - Da.
Neću nikome reći ako pođeš. Neću reći Anni.
- Ne želim da razgovaram sa tobom. - Ne.
- Da li si ljut? - Jesi li ti glupa?
Odlazi!
Ne znam šta da mislim, dođavola, Helene.
- O čemu? - Mnogo toga se poklopilo.
Ali ja mislim -
- nije trebalo to da mi uradiš.
Hoću da razgovaram, ali ne sada.
Ja prosto ne verujem da si mi to uradila.
Ja nisam ništa uradila. Šta sam ja uradila?
Da li je ona moja ćerka?
Naravn da nije. Ona je moja i Jirgenova. Šta si ti pomislio?
- Da li je ona moja ćerka? - Zvaću te sutra.
- Pitao sam te nešto! - Zvaću te sutra!
Nećeš da dođeš u krevet?
- Zašto si to uradio, Jirgen? - Šta sam uradio?
Ja nisam znao da je to on, Helene.
Previše je tu slučajnosti.
- On nije trebalo da dođe. - Ne.
Ali ne možemo kontrolisati sve na svetu.
Alo, ovde je 602 ponovo. Da li ima nekih poruka sad?
Dobro. Hvala.
- Ovo je lepo. - Daj da pogledam?
- Ima male svastike na njoj. - To nisu svastike.
Ovo je divno.
Ovo je od...
- Ovo je od Allana u Kristine. - Jedan od naših dobrih advokata.
Biće otpušten zato što je poklonio ovako ružnu vazu, zar ne?
- Stavi to tamo. - Ovo ide u podrum.
Moram da razgovaram sa Helene.
Slušaj, meni se ovo inače ne dopada, ali treba da razgovaram sad sa njom.
- Uđi. - Hvala.
Sačekaj ovde.
Helene, imamo gosta.
- Hoćeš da se igramo fudbal? - Zdravo.
- Hvala što si juče došao. - Bilo mi je zadovoljstvo.
- Možemo li nešto da ti ponudimo? - Ne. Helene, možemo li da razgovaramo?
- Nameravala sam da nazovem. - Ali nisi. Da li imaš minut?
Naravno.
Da.
- Hajdemo u kuhinju. - Dobro. Idemo u kuhinju.
- Ili bi više volela da budeš sama? - Ne, Volela bih da i ti pođeš.
Momci, ostanite sa Anom i babom.
- Jirgen, da li je sve u redu? - Da, raspakujte vaše poklone.
Stalno juri napred i nazad.
Ti staro gunđalo...
- Da li si opet izgubila? - Jesam.
Ne dolazi ovamo Trebalo je da čekaš da te ja pozovem.
- Ti nisi zvala. Ti nisi zvala! - Ne dolazi ovamo da me plašiš!
Čekao sam ceo dan. Ko si ti? Šta misliš ko si ti?
Pokušavali smo da te kontaktiramo nekoliko puta, ali nismo mogli da te nađemo.
Ma daj. Ti si trulo bogat. Mogao si da iznajmiš vojsku.
Očigledno je da je bilo potrebno više od armije da bi tebe pronašli.
Naći narkomana koji pije u Indiji s kurvama.
Krila si moju ćerku 20 godina zato što sam te prevario jednom?
Da li zaista misliš da je zato, Jacobe?
Zato što si me prevario jednom? Ti si veoma sitna duša.
- Šta hoćeš da mi kažeš? - Ti ne slušaš.
- Onda mi reci! Reci mi! - Dajte da se malo smirimo.
Zašto mi nisi rekla da si bila trudna?
- Mi bi se nekako snašli. - Nisam znala dok se nisam vratila.
Srela sam Jirgena i... Ne, Jacobe, ja ti ne dugujem ništa.
Ti mi ne duguješ... Zar ne govorimo o tvojoj ćerki?
- Treba li ona da zna svog oca? - Ona ima oca, dobrog oca.
Ja ne znam šta, dođavola, da kažem.
Ono što si uradila bilo je pogrešno. Ti to znaš, je li tako?
Ali ti treba da joj kažeš. To duguješ njoj i to duguješ meni.
Jebe se njoj za to.
Ti si tako besna.
Da li se ovakav rečnik koristi u ovoj kući?
Ja samo razmišljam da li bi bilo dobro ako joj to kažem.
Ako ti nećeš, ja ću.
Idem da vidim šta se dešava.
Mi smo mislili da je on mrtav.
- Mi nismo mislili da on postoji. - Vi još uvek lažete.
Ne, ne lažem. Jirgen je pokušavao da ga nađe u Indiji puno puta.
On nikad nije odgovorio i tad smo mi pretpostavili da on nije bio...
- Ja nemam vremena za ovo, mama. - Jacob je bio veliko, nezrelo dete!
Jebao je sve što se mrda. Opijao se na smrt.
Drogirao se. Imao je velike ideje, ali nije učinio ništa.
On verovatno ima dobre namere, ali njemu ne možeš da veruješ.
- On želi da spase sve, ali... - Baš me briga ako je on jebeni jarac.
Imam prava da znam ko je moj otac.
- Ne možete ovako da manipulišete ljudima. - Mo to ne radimo.
Odjebi i ostavi nas same!
Ne baš odmah.
Ti si malo dalje.
Šta će Jirgen da kaže?
Anna...?
- Mogu li i ja da pođem? - Ne.
Sačekaću ovde, važi?
- Zdravo. - Zdravo.
Da li bi želela da uđeš? Mislim, izvoli, uđi.
Hvala.
Ne znam šta da kažem. Ovo je za mene mala novina.
I za mene isto.
Ti nisi znao da ja postojim?
Žao mi je.
Tebi ne treba da bude žao. Ti si jedina koja nije kriva.
- Da li bi htela Kolu? - Da, molim.
Mislim da imam jednu.
- Nema više ni jedne. Malo vode? - U redu je.
- On je fin... Christian. - Da, Christian.
On čeka u kolima.
- Mama je rekla da si mrtav. - Pa, dobro.
Ali očigledno je da nisam.
Da li bi htela čašu?
Ovo je malo teže. Treba da se...
Koliko ostaješ? Imaš li vremena da se nađemo?
Da. Voleo bih to jako.
- Ja sam ovde svo vreme. - Mogla bi da nazovem.
Da.
- Ili bi ja mogla da ti dam moj broj. - Ako imaš, bilo bi mi drago.
- Sad znaš da postojim. - Da.
Imam olovku i malo papira.
- Izvoli. - Hvala.
Bolje da sad pođem.
Zbogom.
Biću uskoro kod kuće.
Da li imam braće ili sestara?
- Ne, ne pravih. - Šta to znači?
U sirotištu ima jedan dečak koji se zove Pramod.
- Pramod? - Pramod, da.
Ja se brinem o njemu još od kad je bio beba.
- Koliko ima godina sada. - Napuniće osam za nedelju dana.
On je ovoliko visok. Mršav je, ali želi da bude fudbaler.
Možda je ovo glupo, ponela sam neke slike, ako bi voleo da ih vidiš.
Da, molim.
Ovde se ja kupam.
Ovo je Lennart, moj prvi momak.
Imao je moped.
- Ali on me nije voleo. - Zašto ne?
Zato što sam ga pobeđivala u stonom tenisu. To ga je uništavalo.
Ti se ne sme!
Ovo je bilo u Italiji.
Ovo je tata. .. Jirgen.
Da li je glupo što sam ih donela?
Ne, želim da ih vidim sve.
Šta se onda dogodilo?
Zašto se nisi vratio kući?
Nisam se vratio. Mi smo raskinuli.
A ti si stalno bio pijan, je li tako?
Da.
A ti si bio njen prijatelj?
Da, mislim da sam ustvari to bio.
- Da li bi htela desert? - Da, molim.
Jacob, drago mi je što si došao.
Razmišljao sam juče ceo dan -
- i uverio se da moramo da nastavimo.
Ti želiš da nastavimo? Kao da se ništa nije dogodilo?
Da, sad nam još više odgovara.
- Dobro, pokušajmo onda. - Da li si gladan?
Treba negde da ručamo.
Idemo na ručak.
Čudno je ponovo sresti nju ... Helene?
Da.
Da li misliš da je ostarela?
On je još uvek izuzetno lepa.
Živeli!
Živeli.
Zašto sam ja bio na tom venčanju, Jirgen? Ti znaš.
Ja ne znam. Ja nisam znao da si ti bio taj Jacob.
- Ne verujem ti. - Pa sad ništa ne možemo izmeniti.
Šta želiš?
- Iskren ili zvaničan odgovor? - Voleo bih iskren odgovor.
Ja sam dobar čovek.
Ovde nije ostalo mnogo. Bolje da dopunimo.
- Ja ne želim ništa više - Treba nam još jedna boca.
To je najbolji put da upoznaš ljude. Još jedna boca.
- Ne mislim da bi vam to bilo pametno. - Vi niste plaćeni da mislite.
Ili donestite drugu bocu ili pozovite vašeg šefa.
Razumete? Ili treba njega da zamolim da vam prevede?
- Ja treba da idem. - Zašto? Zar nećemo još po jedno piće.
- Šta je problem? - Treba nam još jedna boca rakije.
Ne možemo da vas uslužimo kad ste pijani.
Pijan? Ja sam tek počeo.
- Takvi su naši principi. - Principi?
Principi? To je dođavola loš razlog.
Ako želite među svet, morate da donosite odluke.
Kad rušite principe, vi pokazujete odlučnost.
Da, a ja mislim da vi treba da idete kući.
Budalo, mali seronjo.
Šta ti misliš s kim tim razgovaraš?
- Pojuri i donesi još jednu bocu. - Jirgen, idemo negde drugde.
Ja nisam jedini koji je pijan.
Idemo?
Izvinite.
Već je prazna?
Ove glupe male boce.
- I mama pomaže. - To je dobro.
Helene, voleo bih da priredim zabavu za moj rođendan. To bi bilo lepo.
Naravno, samo da li bi jedna boca viskija bila dovoljna?
Jirgen, da li bi hteo molim te da mi kažeš o čemu se radi?
Ne bih hteo da ti dosađujem.
Ustaćemo ujutru rano i odvešćemo se daleko.
Zašto ne pustiš Jakoba da ode kući?
Ne možeš da vodiš naše živote svojom bolesnom glavom.
Da li znaš šta ti zaista odgovara?
- Kad se ti samosažaljevaš. - Ne govori sa mnom tako.
Ali ja ne razumem o čemu ti pričaš!
Šta sam ja pogrešno uradio, Helene?
Možeš li da mi kažeš šta sam učinio pogrešno?
Napravio sam posao sa Jacobom. Trebalo bi da budeš sretna.
Ako ti je tako dosadno, nađi drugi posao, ili hobi.
Umesto da ideš okolo i praviš pakao od mog života.
Lepo, sve dok je mir.
Helene!
Moram da priznajem da postaje malo mokro.
- Nadam se da te to ne plaši - Potrebno je više od toga.
- Šta je sa pićem? - Rano je.
Promenio sam malo planove, tako da će to potrajati još nekoliko dana.
Zašto? Ne možete to da uradite.
Ja treba da se vratim za dva dana.
Slušajte! Umesto godišnje donacije -
- razgovarao sam sa mojim savetnicima da osnujemo fond.
Svima nama mnogo znači to što ste vi Anin biološki otac.
Tako sam ja osnovao fond na Anino i vaše ime.
Vas dvoje ćete odlučivati kako će se novac trošiti.
Znači vi ste izabrali moj projekat?
- Moglo bi se tako reći. - I vi želite da ja to radim sa Anom?
Da, zašto da ne? Ona je pokazala veliko zanimanje za vaš posao pomoći.
Moji savetnici su sve pregledali i složili se -
- da je suma od 12 miliona dolara realna.
- 12 miliona dolara? - Ja znam da je dolar nizak.
Šalu na stranu.
Vi ćete ubrzo videti -
- to će pokriti celu godinu za 5000 dece.
Uključujući sobe, table, škole i administraciju.
65,000 dece.
To je više nego što se rodi u Danskoj za godinu dana.
Razmisli šta taj novac može da uradi. Ti stvarno nešto možeš da uradiš.
- Ali šta ti imaš od toga? - Ništa. Sačuvaću svoj dobar život.
Kupujem oproštaj za svoje grehe. A mi smo skoro porodica.
- Zašto ti radiš ovo? - Pretpostavljam da si zainteresovan.
Da, dođavola. Naravno da sam zainteresovan.
Jacobe, ostani ovde.
Upoznaćeš Anu bolje.
Mogao bi da izvedeš Helenu večeru.
Ja ću otići u Švedsku sa blizancima. Mi ćemo otići na pecanje.
Ti si čudan čovek, Jirgene.
Ona mora da jede. Ona je užasna kuvarica.
- Čuvajte se, važi? - Hoćemo, majko.
- Nemoj da gubiš previše online. - Dobila sam 235 dolara prošle noći.
Čestitam. Pokušaj da ih sačuvaš.
- Mama je ovo spakovala pogrešno. - Ne možemo da nosimo ovo.
Evo. Skoči unutra. Hvala.
Hoću da idem sa vama.
Ne, ne dolazi u obzir. Ti to nećeš, Helene.
To su sinovi i njihovi očevi u šumi. Inače ništa od toga.
Obećaj mi da ćeš koristiti jaknu i vetrovku. I dečaci isto.
- Ćao, ćao! - Ćao.
Zdravo.
- Možemoli da razgovaramo? O čemu bi ti želeo da razgovaraš?
- Možemo da počnemo sa Jirgenom? - Prestani odmah.
Slušaj. Mogu li da uđem?
Hvala.
- Znači razgovaraćemo o Jirgenu. - Možemo li da sednemo?
Ne možemo da nađemo stolicu.
Ovo je divno. Mogu li da sednem ovde?
U redu...
Da li znaš da je Jirgen tražio od mene da vodim fond?
- Ne. Kakav fond? - To je fond za pomoć. S Anom.
- Ti ćeš ga voditi sa Anom? - Sa Anom.
To je veoma velikodušna ponuda, ali on oteže stvari.
Hoću da znam šta se zbiva.
Ako je to neka od vaših igara, hoću da je sprečim.
Ne budi paranoičan. Ne moraš da budeš siromašan da bi imao dobre namere.
Postoje ljudi s novcem i idealima.
- Stvarno? Voleo bih da upoznam jednog. - Zdravo, Jacob.
Daj da odahnem. Ti nikad nisi imala neke ideale.
Mogla bih reći nešto pogrdno oko tih idela i mogli bismo ići sve dublje i dublje.
- Mi bi mogli da budemo neuljudni... - Onda mi reci šta on želi.
Njega nije briga za sirotište ili za humanitaran rad.
To je loš posao. Šta on hoće?
Ne znam šta on hoće da radi sa sirotištem i Anom.
Ja to ne razumem, Jacob.
Daj da te onda pitam drugačije: Da li znaš nešto što ja ne znam?
Ne, Jacob, Ja ništa ne znam.
To je sve što sam hteo da znam.
- Mogu li da ti ponudim šoljicu kafe? - Ne hvala.
- Smem li da ti ponudim čašu vina? - Jedino ako ga imaš dovoljno.
Tačno.
Smem li da te pitam kako ti je bilo?
Poslednjih dvadeset godina? Bilo je malo dobro i malo gore.
A ti?
Ja sam bio dobro.
Takođe malo uzbuđen.
- Dobio sam ćerku. - Čestitamo.
- Da li imaš ženu? - Ne.
- Vi se niste venčali? - Ne.
Devojku?
Ne.
- Neprijatno mi je da pitam? - Ne, ne.
- Zašto ne bih uzeo malo vina? - Dobra ideja.
Kad sam krenula kući, mislila sam da si me pratio.
I ja sam mislio isto.
Mislio sam da ćeš se vratiti.
Jesi li?
Ali mi nismo.
Treba da idemo u lndiju.
- Zašto? - Tamo je toplo.
Tamo imaju dobre hotele.
Prekini.
Zašto.
Pogledaj ovaj stan. Ležimo na madracima. Ovde ima puno toga da se uradi.
- To nije važno. - Važno je.
- I mi idemo na Val d'lsere. - Možemo da idemo tamo, ali ne u lndiju?
Daj da predahnem.
Otkad si srela svog pravog, svetog oca -
- tebe je to stvarno razdražilo.
Šta je s nama? Uvek samo Jacob, Jacob, Jacob, svo vreme.
Ti sad ne možeš da promeniš stvari, Ana.
Alo?
Zašto sediš ovde?
Dušo! Drago mi je da te vidim.
- Ne podnosim kad se svađamo. - Ni ja.
Ali trebalo bi da razgovaramo na pravi način o tome.
- Da. - Kao odrasli.
- Naravno, dušo. - Zato prestani da me zoveš dušo.
- Kako onda mogu da te zovem? - Možeš da me zoveš Ana.
Dobro.
Da li si se udala za Jirgena zbog moje sigurnosti.
Zato da bih imala oca?
Ne.
Ja volim Jirgena.
Da li ga voliš?
Mnogo.
Znači sve sa Jacobom je bila greška?
- Ne. - Šta je onda bilo?
Bila sam veoma zaljubljena u Jacoba, ali bila sam i veoma nesrećna.
Zbog čega?
Zato što sam ga volela.
Mi smo samo vređali jedno drugo svo vreme.
Kad si mi rekla da Jirgen nije bio moj otac -
- zašto nisi rekla da je to bio Jacob?
Možda zato... zato što sam htela da ga zaboravim.
Jesi li?
Pa... Mislila sam tako.
- Ko je vozio prošle noći? - To je bio Jacob.
Mislila sam da ga Johannes vozi, ali on nije mogao.
- Jirgen ga je pozajmio Jacobu. - On nikada ne pozajmljuje Johannesa.
Uradio je to za Jakoba.
Čini se da sve predaje Jakobu.
Helene Hansson. Razgvarala bih sa Doktorom Philippsen.
Seti se da lažeš. Koliko je veliko to bilo.
Treba da se složite ili ona neće poverovatie ... Bože, dolaze.
- Uhvatili smo jednu koja je bila ovolika! - Nije moguće!
Istina je, ali se otkačila.
Moram da idem u grad.
Jirgen? Zar nećeš da ostaneš na ručak?
Jeli smo uz put. Biću kod kuće za par sati.
- Jirgen? Razgovarala sam sa dr Phillipsen. - Da.
Phillipsen je strogo poverljiv. To je potpuno neprihvatljivo.
On mi je obećao. On je izdao moje poverenje.
Ti si se zarekao da ćeš mi sve govoriti posle venčanja, zar ne?
Ti znaš već pet meseci.
Ja želim da to bude od sada, Helene.
Ti nemaš vremena.
Šta ćeš da uradiš?
Anna i deca ne moraju da znaju pre no što to bude apsulutno neophodno.
Da li me čuješ? Ne pre no što bude apsulutno neophodno.
- Da li me razumeš? - Da.
Smislićemo još nešto.
Uvek postoji rešenje.
Uvek negde nešto u Americi...
- Tu se ne može ništa uraditi. - Da, može.
Tu se nema šta uradti!
- Postoji... - Ne!
- Tu se nema šta uraditi? - Ti ne možeš da umreš!
Mi to ne možemo da odlučimo, dođavola. Idemo. Hajdemo napolje.
Izlazi napolje iz prokletih kola pre no što te ja izbacim napolje!
Zatvori vrata!
- Koliko dugo ćeš ostati tamo? - Jednu nedelju, samo jednu nedelju.
- Doći ćeš na moj rođendan? - Da, obećavam.
Ja to neću promašiti. Obećavam.
Ćuti, ti ćeš biti sledeći.
- Znam, obećao sam. - Ti nećeš da dođeš na moj rođendan?
Pramod, Stvarno mi je žao...
- Moram da idem na čas. Zbogom. - Ne, čekaj.
Pa, izvolite. Molim vas izvinite na formalnostima.
Treba samo da pročitate tri zadnje stranice.
Da li te je Helena pozvala na moj rođendan?
- Ne. - Ne možeš se pouzdati u nju.
- Onda je bolje da ja to uradim. - Hvala.
Ovde ima nekoliko stvari koje ja ne razumem. Možemo li to da pogledamo?
Šta ovo znači?
Ne, ne to. Ovo ovde.
Deo gde se kaže da ja moram da živim u Danskoj.
Da, mi još nismo razgovarali o tom.
Da bi se takva organizacija gradila vi morate živeti u Danskoj.
- Mogu li da dolazim samo na sastanke? - Ne, to je zahtev u moju korist.
Zašto bih ja to trebalo da uradim?
Zato što sam ja rekao da je to ustupak u moju korist.
Mislite ovako? Mogu da provedem pola godine ovde a pola godine tamo?
Da li sam ja rekao nešto što nisam mislio?
Možda vam se svi drugi uvlače u dupe, ali ja neću.
- Šta to znači? - Vi ste sišli s pameti. Šta je ovo?
Jesam li ja zato došao ovamo? Da sretnem Anu i Helenu? Hoćete da me kupite?
- Ja ne želim da vas kupujem. - To se i ovde kaže.
Dobro, onda da kažemo tako. Mislite šta ćete da uradite s novcem.
Koliko bi vam moglo pomoći. Da li bi se prodali za toliko?
- Hajde. Ja poznajem tvoj svet. - Vi nećete pišati po meni.
Ja znam sve o vama. Vi ste veoma dobar čovek. Naivan, ali dobronameran.
Izuzev za neke vodene projekte i neke škole u Bangalore -
- ni jedan od vaših projekata nije uspeo u zadnjih 15 godina.
Dobri ste u nalaženju ljudi kojima treba pomoć,
ali ne i u finansiranju toga.
- Vi ste me proveravali? - vaše sirotište je zatvoreno.
Sva ta slatka mala deca biće na ulici ponovo.
Ti si debela svinja.
Zabavno je izigravati Boga, ti velika, debela svinjo! To nije istna.
Ja samo kažem da vi lažete samog sebe.
Vi ste idiot ako ne prihvatite ovakvu šansu.
Možeš da me poljubiš u dupe, Jirgen.
- Jacob, čekaj. - Ja neću da razgovaram s tobom.
U pravu si, Jacob.
Ne dodiruj me! Ja nemam vremena za to.
Ja sam bolestan, dođavola. Ja sam onaj koji nema vremena.
Jacob, ja umirem.
Ti moraš da ostaneš i završiš ono što smo odlučili.
- Ništa nije bilo odlučeno. - Ana će biti sa tobom.
I Helene...
I dečaci...
Oni su tako mladi, Jacob.
Pogledaj me, Jacob!
Zar ne vidiš ta u svemu ovom ima neka poenta?
Ti imaš odgovornost ovde, Jacob.
Da li ja treba da živim na drugoj strani sveta da bih dobio tvoju pomoć?
Zdravo, Anna. Ovo je Jacob.
Da li bi bila ljubazna da me pozoveš? Moram da razgovaram s tobom.
Što je pre moguće.
Ja sad imam obaveza. Moram da se pobrinem za ovu gužvu.
Anna?
Da li nešto nije u redu?
- Mogu li da spavam ovde? - Da, naravno.
Ana, Šta se dešava?
Ovde.
- Alo. - Gđo Shaw, Ovde Jacob.
- Zdravo, Jacobe. Hoćeš li da pričaš sa Pramodom?
Ne, samo što je zaspao.
- Kad se probudi. ja ću ga dovesti. - U redu je. Moram da pričam sa vama.
Da li nešto nije u redu?
- Da li vam je dobro? - Jeste.
Da li smo dobili novac?
- Jacob? - Da, ja bar tako mislim.
Onda u čemu je problem?
Ja se ne vraćam, gđo Shaw.
Zdravo, dušo.
- Da li uspevaš? - Ja sam u redu!
On naziva celo jutro.
- Ja čak ni ne želim da pričam s njim. - Ne.
- Da li bi htela nešto za doručak? - Ne hvala.
- Ja bih htela nešto za doručak. - Da, ti da.
- Hoćeš nešto? - Čašu soka.
Kakav mali seronja.
Kakav mali glupan.
- Hvala što si došla. - Naravno da sam došla.
Uzeću sobu tako da neću morati da putujem.
Ponela sam moju pidžamu na medvediće, nekoliko čarapa i čašu za vodu -
strpala sam sve to u torbu.
Nisam bila u Kopenhagenu ovako često još od studija.
Isporučivala sam novine.
Radila si to?
- Prodavala sam cveće pretvarajući se da sam slepa.
Helene, moraš da joj kažeš.
Jirgen to ne bi želeo.
Šta ćeš da uradiš?
Ne znam.
Evo stiže doručak.
Pokazalo se da sam ipak gladna.
Mogu li da vidim?
Izgledaš divno. Ti si tako lepa.
Da, jesi.
I tako si meka. A mirišeš divno.
Zaboravila sam tvoj sok.
To je ono što nam treba. Taj glupi sok.
Izvini...
Tamo. Jacob.
Desno.
- Tamo. - Hvala.
Jirgen, Izvoli.
Hvala.
Da li neko ima olovku?
Hvala.
Anna je potpisala juče, tako da sam ja sada siromašan čovek.
Skoro.
- Tvoja ćerka je ovde. - Anna?
Onda je uvedite.
- Pa, hvala na vašem vremenu. - Vi odlazite a ona dolazi?
Mislim da nije došla da priča sa mnom.
- Nisam očekivao da će danas doći. - Niti ja.
- Da li si dobro? - Jesam.
On je morao da ode u banku.
- Zdravo. Milo mi je što te vidim. - Zdravo, Anna.
Nisam mislio da ćeš danas doći.
Zašto mi nisi rekao?
Zašto mi to sam nisi rekao?
Zašto nastavljaš da me lažeš?
Izvini, Anna...
Nisam hteo da te rastužim.
Da li si mislio da se ne bi rastužila ako bi iznenada umro jednog dana?
- Ne... - Šta?
Nisam hteo da me gledaš...
kao da sam mrtav pre no što umrem.
Hteo sam da budemo zajedno što je duže moguće pre nego što iko sazna.
Da sam znala da umireš, ne bih provodila vreme radeći druge stvari.
A ja sam htela da mi govoriš te stvari.
Ja sam htela da mi to kažeš.
Anna, ne smeš sad da plačeš.
To će da boli -
- ali će i da prođe, baš kao i sve ostalo.
A sad će i Jacob biti sa tobom.
Šta me se tiče Jacob.
Ti si moj otac i ti mi nisi rekao da umireš.
Ja neću nikog drugog osim tebe.
Kad mi nisi rekao da umireš, mogu da govorim šta hoću.
Da kažem da...
Ja te volim -
i da ne želim da umreš...
i još mnoge druge stvari...
Dođi ovamo.
Ja te volim.
Zar ne bi trebalo da se požuriš?
Oni će uskoro biti ovde.
Izgledaš divno.
Hvala.
Hajde, idemo.
- Zar ste još budni? - Ovo je skateboarding.
To je skateboarding? To je uzbudljivo?
- Skloni se! - Stvarno je uzbudljivo.
Skloni se!
Onda morate u krevet za pola sata.
Spavajte mirno.
Jirgen je bio diplomata, zato smo ga poslali tamo.
Sedeo je na stolici i nije rekao ni reč.
Na kraju je Baunsgaard pitao, da ći će biti gotovo do tri -
- ili ćemo morati da plati prekovremeno?
Jirgen je na posletku rekao da on neće da plaća prekovremeno.
Ja sam otpustio četrdeset dvoje.
Ova priča je sve bolja i bolja. Prošli put je bilo 32.
Ja ne znam troškove u dolarima i centima, ali mi smo skoro bankrotirali.
Ali imali smo integritet.
lntegritet, Jirgen.
- I nazdravimo tome, Jirgen. - Hvala.
Živeli.
- Ti večeras ne piješ toliko puno. - Verovatno ne mogu da se napijem.
Počeću da plačem.
Osećam se obaveznim da vam se zahvalim za sve ljubazne reči
Ja nisam tip koji voli da sluša samo svoj glas
u ovoj prepunoj sobi.
Ali na posletku ja punim 48 godinu.
I ima toliko toga što nisam uspeo da kažem kad sam napunio 40-
- i mnogo toga se dogodilo od tada, tako da mislim da je to razumno -
- da mi je dozvoljeno da vam ukradem deset minuta vašeg dragocenog vremena.
Baš zbog toga. Vreme je dragoceno.
Godine su me tome naučile.
Helene...
Ja mogu da stojim ovde i hvališem se tobom satima.
Ali ne brini se. Znam da ti to ne želiš od mene.
Ali ja ću reći, čak iako si to mogla i da osetiš -
- ja sam izuzetno sretan što si sa mnom.
Ti si noć i dan, nebo i more za mene.
Vreme koje sam proveo s tobom i našom divnom decom -
- potvrđuje upravo ono što sam ja hteo da kažem.
Svaki poznanik, svaki prijatelj, svaka osoba -
- koja ima mesto na zemlji...
To je vreme sa njima -
što nešto zaista znači.
Ništa drugo nije važno.
Osim firme, naravno.
Mi smo se u poslednje vreme jako razvili.
Mi ćemo nastaviti tako u budućnosti, nadam se.
Već danas, naši kranovi stoje u Londonu, New York i Singapore.
Neće biti dugo kad ćemo moći da spavamo u našim sopstvenim zgradama -
- kad posećujemo Houston i Manila...
Ja predviđam malo stvari i pozivam vas na otvaranje -
- našeg novog ogranka u Singapore 5. janura sledeće godine.
Siguran sam da je mojih deset minuta prošlo ali sam vam veoma zahvalan
- što ste bili voljni da provedete dan sa mnom.
I želeo bih da vam predložim da nazdravimo za budućnost. Živeli!
Jirgen?
Pričala sam sa učiteljem da razdvojimo decu posle raspusta -
- i premestimo Mortena u drugi razred. To zvuči sasvim razumno.
Zato što oni sve više... Tamo nema mnogo klilka i...
- Zašto to meni govoriš? - Hoćeš li čašu vode?
Helene, dođi ovamo.
- Zašto to meni govoriš? - Zato što mi treba da odlučimo.
Ja ti više nisam potreban, Helene.
O svemu ćeš brinuti od sada, je li tako?
Anna i dečaci...
Ja ću vas samo usporavati.
- Prestani. - Ne.
Ja sam jednini koji će stati sada.
Samo sam mislio...
Da li misliš da ćete ti i Jakob moći zajedno? Da li misliš?
Prestani.
Ja bih voleo da to znam
Ja samo nisam hteo...
... da me vidiš. .. ovakvog.
To je samo početak, Helene.
Biće sve gore i gore od sada.
- Da li ćeš moći da izdržiš? - Da.
Ja sam tako prokleto patetičan...
Ne želim da...
Ne želim da umrem!
Ja neću, Helene. Ja to ne želim, dođavola!
Ja neću da umrem! Neću!
Dođavola!
Dođavola s tim!
Ja to ne želim!
Ja neću da umrem, Helene.
Zašto...?
Pohvalom Boga, našeg Gospoda Isusa Hrista -
- koji nam je svojom milošću podario nadu -
- u uskrsnuću Isusa Hrista iz smrti.
Jirgen Lennart Hansson -
- predajemo tvoje telo zemlji. Pepeo pepelu -
prah prahu.
A tvoj će se prah vratiti.
Zbogom, tata.
- Gdin Jacob! - Pramod!
Pramod, dođi ovamo.
Nedostajao si mi. Oh, kako si mi nedostajao.
- Da li vam je bilo lepo? - Da, sve je bilo dobro.
Šta je ovo?
Ti si tako porastao. Daj da te pogledam.
Let me see.
Oh ne, Pramode! Ti si viši od mene. Baš tako?
A sad si dobo nove golove i ostalo.
- Da li si sretan? - Jesam.
- Da li ti nedostajem? - Mnogo.
Hoću da te pitam nešto.
Ne tražim da mi odgovoriš odmah, pošto ostajem cele nedelje.
Da li bi voleo da pođeš i živiš sa mnom u Danskoj?
Ne znam.
Ja ne mislim tako.
Moći ćemo da dođemo u posetu kad god poželiš.
Ali ja želim da ostanem ovde.
Ovde je sad sve dobro.
Ja ne želim da živim tamo.
Ti ne voliš ljude tamo.
Ti si tako sam rekao.
Da, ali ti...
Ali mi se onda nećemo viđati.
Možeš da mi dođeš u posetu.
- Hoćeš da ideš napolje da se igraš? - Da.
Onda idi.
Preveo Mita Sredio Rx5
Preuzeto sa www.titlovi.com