Danes se podajamo na zadnjo in najdrznejšo etapo
boja za konec tiranije po vsem svetu.
G. predsednik, glede na težo trenutne krize …
Kakšno je tveganje za ameriški narod?
Ne bi mogli biti bolj pripravljeni.
Prepričan sem, da bomo ne glede na vse zmagali.
Ampak g. predsednik …
Moja administracija dela vse,
da bomo še naprej živeli, kot smo do zdaj.
Ali je zadnja izjava povezana z govoricami
o tako imenovani Noetovi barki?
Poslušamo poročila o znanstvenikih, inženirjih in zdravnikih,
ki izginjajo sredi noči.
Ali jih vlada skriva v podzemnih zatočiščih?
Imamo vrsto različnih načrtov
za vsak primer.
Toda zelo jasno bom povedal.
Naša prvotna skrb je varnost ameriškega naroda.
Ali nam grozi katastrofa?
Ali vlada odloča, kdo bo živel in kdo umrl?
Predsednik je veliko govoril, povedal pa zelo malo.
Medtem ko jasnih odgovorov še vedno ni,
se situacija zaostruje.
Natalie za Channel 9 News.
Te tlači mora?
Izpusti me. Izpusti me.
Prosim.
Prekleto, Bauer!
Sprostiti moram roko.
Nehaj se igračkati. Naj vstanem. –Ne morem ti dovoliti.
Kaj prepreči postopen prehod v normalno mešanico zraka?
Zastrupitev s kisikom.
Katere organe lahko prizadene?
Oči, možgane in …
Pljuča.
Nekdo, ki je spal šest mesece<v,
bi lahko bil boljše volje.
Zakaj moj ciklus traja dvakrat dlje od tvojega?
Če boš dovolj dolgo čakal, bo vse tukaj crknilo.
Si se javil? –Ne.
Daj, no!
Nočem, da drugje mislijo, da sva …
Mrtva? Lahko rečeš. Ne bo te pobralo.
Kakšno je vreme tam zgoraj?
Je lep dan za piknik? –Onesnaženost zraka je še visoka.
Kot v prejšnjem ciklusu in v ciklusu pred njim.
Ne vem, zakaj še preverjaš.
Rdeče.
Vse druge postaje so se javile.
PRIJAVNI MODUL Zunanje ozračje
Vsi so živi. –Še sreča.
Pa ne že spet. –Trenutek. Nekaj sem se spomnil.
Kolikokrat boš še poskusil?
Usrana mreža ni narejena …
Za neposredno komunikacijo. Ja, saj vem.
Ko bi le imela internet.
Mogoče se bodo bolje pripravili za naslednjo apokalipso.
Rajši pojdi prvi na stranišče. Veš, kaj hočem reči?
MRTEV
To ni smešno.
Misliš, da ni res?
Kaj pa? –Vsi so mrtvi.
Ni me treba opominjati.
Današnji nakupovalni seznam.
Poglej tole.
Že milijonkrat sem videl. Na pamet ga znam.
Ne. Prišlo je do nekakšne seizmične dejavnosti.
Kaj? –Ja, potres je bil.
Vem, kaj pomeni seizmičen. Kaj piše?
Ni dobro.
Če bi tu spodaj kaj puščalo,
bi bil prostor poln strupenega zraka. Mrtva bi bila. Kaj še?
Električni sistemi, pregled jedrne strukture.
Pregled jedrne strukture?
To je šala. V zapuščenem raketnem silosu sva.
Kaj pa komore? –Diagnostika posameznih enot.
Nemogoče. –Neverjetno.
Veš, kaj? Če to narediš ti, bom jaz vse ostalo.
Spalci me spravljajo ob živce.
Ne. –Daj, no.
Tokrat si ti na vrsti.
Na tri?
Ena, dve, tri.
Ura teče. Pohiti.
00.01.40 DNEVI - URE - MINUTE
Te ne spravlja ob živce?
Navadil sem se ga.
Sanjalo se mi je o tebi.
Kako napreduje diagnostika?
Filtri na vseh devetih nivojih delujejo brezhibno.
Nobene škode ni.
Kaj pa komore? –Še vedno jih pregledujem.
Si mu povedal o naju?
Čakam na primeren trenutek.
Obljubil si mi.
Povedal mu bom.
Kaj mi boš povedal?
S kom se pogovarjaš? –Z nikomer.
Na živce mi gre, ko to počneš. –Ja.
Meni pa, ko se pogovarjaš s spalci. Srhljivo je.
Samo ljudje so.
Stojiš nad njimi in buljiš vanje.
Kaj si potem ti? Čuden izprijenec?
Glej, kdo se oglaša. Kronični drkač.
Jaz vsej ne otipavam kake mrtve punce.
Ni mrtva. Čaka. Kot vsi mi.
Ne primerjaj je z mano. Jaz delam.
Kaj pa počnejo oni?
Veš, da so pomembni.
Pomembni?
Tale tukaj … Herpetologija.
Kaj je to? Poznavalec herpesov? –Plazilcev in dvoživk.
Genij si. –Ti ljudje so seme, Bauer.
Zadnji na svetu.
Imajo znanje in izkušnje …
Ki so edinstveni in nenadomestljivi. Bla, bla, bla.
Ponavljaš se kot pokvarjena plošča.
Prihodnost so. Bodi spoštljiv. –Daj, no.
Ne teži mi.
Življenje zapravljava v tej luknji,
da bodo lahko preživeli.
Ne razumem te. Ti to nič ne pomeni?
Da delaš tu in rešuješ … –Rešujem prihodnost človeštva?
Zbudim se, pritisnem na tipko, zamenjam žarnico in grem spat.
Zbriši in ponovi.
Te niti malo ne moti? –Ne.
Saj veš, da sva potegnila kratko.
Kaj boš pa naredil? Se boš pritožil vodstvu?
Ja, mogoče.
Napisal bom pismo.
Kar daj.
Krasno popoldne za bejzbol. Sonce sije.
Vse, ki uživate v tekmi, bi radi spomnili,
da ekipi ves dobiček od prodanih kart
namenjata pomoči Evropi po bombnem napadu prejšnji teden.
Vsem se zahvaljujemo za podporo v tem strašnem trenutku.
Verjetnostni izračun razpršitve zračnih onesnaževalcev.
Kaj pa je to? Lahko branje za sranje?
S to enačbo je mogoče izračunati, koliko časa je še
do ponovne naselitve na površju.
Druga žoga. –Poslušaj.
Metalec je malo negotov. –Poslušaj.
Parametri so razpršitev v vetru,
koncentracija onesnaževalca, vodoravno odstopanje.
Skoraj vidiš homerun
v očeh tega tipa.
Optimalni čas za ponovno poselitev je 30 let,
toda številka lahko zraste tudi na 150 let.
Si slišal?
Že stokrat si gledal to tekmo.
Zdaj bo, zdaj bo.
In leti!
Mogoče ne bomo več dolgo čepeli tu.
Samo še kakšnih sto let, ne? Minilo bi, kot bi trenil.
Tu piše, da je do konca mogoče samo še 20 izmen.
To velja za vremensko napoved,
ki je v 10 odstotkih polovično natančna.
Ampak ti kar beri.
Redni program prekinjamo zaradi naslednje novice …
Ja, ja, saj smo že slišali.
Potrdili so vrsto eksplozij po vsem svetu.
Ti si na vrsti.
Napadli so München, Tokio, London in Brisbane.
Katera bo nova poteza, g. Kasparov?
Poročila prihajajo od zanesljivih virov v vladi.
Mogoče ni uradno, ampak …
Ni uradno, ampak izvedeli smo, da so napadi
podobni hibridnemu jedrsko-kemičnemu napadu,
ki je uničil Tel Aviv.
Predsednik je razglasil najvišjo stopnjo pripravljenosti za vojsko,
ki je tudi najvišja v zgodovini države.
Tako.
Še šest mesecev boš lahko obžaloval to potezo.
Mislil sem, da imava več časa. –Ne. Kot pesek v peščeni uri.
Si preveril diagnostiko? –Ja.
Hotel sem nama zmešati koktajla za spanje.
Dobro. Imam zmenek z miss 1979.
Spet spat?
Tak je postopek.
Kmalu bova skupaj.
Nimaš se česa bati.
To si vsakič dopovedujem.
Moji možgani vedo,
telo pa mi pravi, da bom zlezel v visokotehnološko krsto.
Si že pozabil? –Prosim, Abby. Delo imam.
Pomisli, kako lepo bi bilo, če bi se me dotikal.
Ne, ne, ne!
Bauer! Odpri, vrata! –Kaj je?
Potrebujem gasilni aparat!
Zdaj ni pravi čas. –Odpri, hitro!
Gasilni aparat potrebujem! Gori!
Ne bi ti je bilo treba raztrgati.
Mislil sem, da bo pomagalo. –Ni prav.
Ti si bil odgovoren za preverjanje diagnostike.
Si ranjen?
Pokaži. –Ne.
Ne bodi cmera.
Kje si se urezal? –Na tvoji butasti komori.
Kako naj zdaj poskrbim zase?
Uporabi drugo roko. –Kaj pa, če potrebujem obe?
Sranje. Zmanjkalo je zraka.
Ne vem, kaj dihava. Ni veliko ostalo.
Kaj piše? –Samo trenutek.
Zadetek. V nujnem primeru odprite varnostne ventile.
Naj pogledam.
To ti bo všeč.
V zračno usmerjevalno komoro morava.
Nič težje ni kot lesti v tvojo komoro.
Točno.
Ali piše, kje je? –Nekje tukaj.
Poglej tamle.
Si rekel rdeč ventil? –Ne, ne dotikaj se ga.
Rdeči je za zunanji zrak.
Našel sem ga, tu je.
Zrak za nujne primere in oskrba z elektriko.
Ja, tu je.
Dela?
Utihni.
Hrani zrak.
Ne dela.
Še vedno nič.
Imel sem ženo. –Kaj?
In tri hčerke.
Niso za zaposlitev zahtevali, da si neporočen?
Zlagal sem se.
Da sem dobil službo.
Kdo je pa vedel, da bo res konec sveta.
Preden so zaklenili vrata.
Si predstavljaš, kako je bilo tistim zgoraj?
Žal mi je.
Imel sem minuto časa.
Lahko bi šel gor in bil z njimi.
Pa so nas zaprli noter.
Ničesar ne bi mogel narediti.
Ne razumeš, ker nimaš družine.
Lahko si predstavljam.
Ne moreš si.
Zdaj sva sama.
Družina sva.
Rezervni zrak je začel pritekati.
Čas je za naslednjo potezo.
Pojdiva, ura teče.
Kje, hudiča, so?
Ne piše.
Mogoče gledaš napačno poglavje.
Navodila za servisiranje in zamenjavo komore za globoko spanje.
Sem ti rekel, da je ta operacija larifari.
Niti rezervnih delov nam niso dali.
Deli so nekje tukaj. Morajo biti.
Tako je, če zadnji trenutek spravljaš stvari skupaj.
To ni edino skladišče.
Poznam vsak centimeter teh prostorov. Načrti ti ne bodo pomagali.
Dolgoročno skladišče.
Samo kup sranja za čas, ko se zbudijo spalci.
Tistega območja ne vzdržujeva.
Kaj pomenijo vse te številke? –Ne vem.
Moralo bi biti varno. –Ja. Znotraj glavnega pečata je.
Ločeno je samo zato, da prihranimo kisik.
Stavim, da so rezervni deli tam.
Prav.
Druge priložnosti ne bo.
Dobro.
Tu je srhljivo.
Kot v jami je. –Stoj.
Te je strah?
Klavstrofobija me daje.
Nehaj. Nehaj!
Kaj je bilo to?
Mogoče je kakšna žival. –Kako?
Tu ni bilo kisika. –Saj res, prav imaš.
Poskusiva ta vrata.
Daj.
Bauer, kaj je to?
Džakuzi. Kaj pa misliš?
Za kaj so te kamere? Na najinih monitorjih jih ni.
To je stari varnostni sistem. Bali so se komunistov.
Misliš, da še delajo?
Ne. Tu ni ničesar. Pojdiva.
Tule bom začel. –Velja.
Zadetek. Zbirka plošč.
Abby, Abby, Abby.
Bauer, našel sem jih!
Našel sem.
O, ja.
Mislim, da je pripravljena.
Misliš? Pripravljen sem za spanje.
Jaz bi moral iti prvi, če se kaj zgodi.
Nič se ne bo zgodilo. Uspelo nama je.
Res? –Ja.
Skoči noter. Treba je nazaj v sedlo.
Samo še nekaj preverim. Samo trenutek.
Prav.
Jaz grem noter, ti pa naredi diagnostiko.
Ne, jaz bi moral noter. Moja komora je.
Prej opraviva, prej bova šla spat.
Si prepričan? –Ja.
Če se ti bo kaj zdelo narobe, pokaži.
Zapri me. –Prav.
Pripravljen? –Ja.
Kaj? –Slišiš?
Nič ne slišim. –Zdi se mi, da pušča.
Res? –Ja.
Zrak postaja redkejši.
Si prepričan? –Ja.
Poglej zračno črpalko. –Preveril bom.
Cartwright?
Spusti me ven. Sam bom preveril.
Cartwright!
Bauer!
Žal mi je.
Mojbog, žal mi je. Si živ? Si živ?
Kje si bil? Klical sem te!
Tu sem bil!
Kaj je bilo? –Nisem mogel odpreti komore.
Iskal sem kaj, da bi jo razrezal. –Kje si bil tako dolgo?
Povedal sem ti. Nisem našel noža!
Kaj se je zgodilo s komoro? –Ne vem.
Mogoče sem kaj spregledal.
Nekaj si spregledal. –Bila je nesreča.
Na roko bi ti šlo.
Ena komora za oba.
Tvojih težav bi bilo konec. –Noro! Moja komora je.
Jaz bi moral biti tam, ampak vztrajal si.
Res? –Ja. Se spomniš?
Se spomniš?
Res sem. Prav imaš.
Oprosti. –Nič mi ni.
Mogoče je tole neumno vprašanje. Imava rezervne dele za to?
Ne vem.
To je ves rezervni zrak.
Prav, sprememba načrta.
Prav.
Tale bo dober.
Za kaj?
Mogoče ne ta.
Kaj pa tale tu? Ihtiologija.
Sploh ne vem, kaj pomeni.
Ne moreva kar odpreti komore in me spraviti noter.
Zakaj ne?
Kaj pa tisti, ki je v njej?
Kaj bo z njim, ko ga izvlečeva ven?
Ubila ga bova. –Kaj?
Tu sva samo zato, da jih ohraniva pri življenju.
So zadnji ostanki človeške civilizacije.
Naj se jebejo.
Ne moreva odločati, kdo bo živel in kdo umrl.
Veš, kaj lahko narediva? Lahko poskrbiva zase.
Ne. Lahko poskrbiva drug za drugega.
To počnejo družine.
Izbrati moraš enega.
Prav.
Morfin, dobra zamisel. Vozovnica do raja.
Daj mu močan odmerek, dokler je še notri.
Ne počni tega.
Imam izbiro?
Obstaja drug način. –Nimava časa.
Preprost je kot abeceda.
Kaj je narobe s tabo?
Ne morem. –Lahko.
Ne, ne bom!
Prav, daj mi iglo. Bom pa jaz.
Poslušaj, še ena možnost je.
Vem, da se ti mehko srčece kar trga,
ampak včasih moraš žrtvovati kmeta, da ostaneš v igri.
Ne dovoli mu. –Rekel sem, da ne bom.
Nočeš živeti? –Umor je.
Tehnika sva, ne morilca. –Daj, no!
Kaj, če izvedo na drugih postajah?
Poglej okrog sebe. Sama sva.
Ni umor, temveč preživetje.
Zadolžena sva, da te ljudi ohraniva pri življenju.
Si pa res slika, veš?
Si čutil?
Tako bo, ko bo tu zmanjkalo zraka.
Tvoja pljuča si bodo želela kisika, pa ga ne bo.
Nekdo bo umrl. Žal mi je. Ampak ne boš me pustil samega tu.
Prosim, ne počni tega.
Pozneje mi boš hvaležen.
Dovolj. –Kaj boš naredil s tem?
Me boš zabodel? Daj, prereži mi vrat.
Reši svoje težave. –Poslušaj.
Človeka hočeš rešiti, pa te brcne v jajca.
Ne razumeš. –Ne, ti ne razumeš.
Ti ljudje so se prerinili v prihodnost tako,
da so poteptali nama podobne.
Bi rad zamenjal svoje življenje za njihovo?
Rekel sem, da sem se nekaj spomnil.
Si z mano ali ne?
Ja, s tabo sem.
Za kaj pa so prijatelji, ne?
Ne vem.
Šifre se ujemajo.
Tu je ABC 108.
In ABC 108.
Povem ti, da je zraven naju še ena postaja.
Mogoče. –Daj, no.
Prenevarno je. Ne veva, kaj je zunaj.
Javili so se. Poglej na zaslon.
Tam so ljudje, ki imajo rezervne dele.
Moral boš razbiti rdeči pečat.
Prav, tvegano je. –Zelo.
Postaja je krhek balonček.
Samo ena napaka, pa bo polna onesnaženega zraka.
Namesto da bi ubila samo enega, bomo umrli vsi.
Paziti morava, da se nič ne zgodi.
Me slišiš?
Dobro.
Bauer … –Ja, objemi in poljubčki,
srečno in vse ostalo.
Sranje! –Kaj? Kaj je?
Truplo. Vojak. –Naš ali njihov?
Ne vem.
Sreča, da ga ni odneslo skozi zračno loputo.
Več sreče v naslednjem življenju.
Pohiti, zrak tratiš.
Čakam na zračne filtre.
Zaželi mi srečo. –Srečno.
Si našel kaj dobrega?
Samo prah. Moder prah. Povsod je.
Ja, onesnaževalec, ki ga prenaša zrak.
Še 31 minut časa imaš.
Če te ne bo kmalu nazaj, se vidiva čez šest mesecev.
Čim hitreje skušajo preseliti ljudi,
toda govori se, da javna zaklonišča niso varna
pred kemičnim orožjem.
Našel sem te.
Vidim te na enem od zaslonov.
Prav si imel, stare kamere še delajo. Dvigni palec.
Super, kar pojdi naprej.
Poskušam ugotoviti, kam greš.
ABC POSTAJA ZA GLOBOK SPANEC 108 OSEB
Našel sem jo.
Prav si imel.
Zataknila so se.
Daj, šleva, potisni.
Notri sem.
Pozdravi jih v mojem imenu.
Bauer? –Ja.
Mislim, da imava težavo.
Ne deluje.
Se je zelena luč prižgala? –Ne, nič ne dela.
Zaklenjen si ven.
Živjo!
Nehaj, zrak tratiš.
Upal sem, da me bo kdo slišal.
Sranje. Kaj bova zdaj?
Počakaj, trudim se.
Ne obupuj.
Kaj, če ima prav? Kaj, če ni prihodnosti?
Vedno si našel pot za naju.
Brez tebe bi se mi zmešalo.
Prijatelj.
Našel sem pot okrog, ampak ne bo ti všeč.
Povej mi.
Približno deset metrov nazaj, od koder si prišel.
Kaj iščem? –Vedel boš, ko boš videl.
Šališ se. –Ne.
Zgoraj ni prostora.
Na najini postaji sem se plazil po enakih jaških.
Če zmorem jaz, zmoreš tudi ti.
Je še kakšna rešitev?
Če hočeš, da ti pomagajo, moraš tam skozi.
Lahko se znebiš klavstrofobije.
Prav, noter grem.
Prihajam do križišča. Kam zdaj?
Na levo prideš nazaj, torej desno v njihov glavni prezračevalni sistem.
Je vse v redu? –Ja.
Tu je polno trupel. –Kam so obrnjena?
Gledajo v isto smer, v katero greš?
Ne vem.
Dobra novica je, da niso vdrli. –Kaj?
Če so umrli tam, glavni prezračevalni sistem še tesni.
Nikar ne bruhaj v masko.
Hvala za nasvet.
Še nekaj sem se spomnil. Snemi čelado
in jo prodaj na vrtni razprodaji, ki jo prirejajo.
Pojdi v rit.
Bauer …
… glavni filter.
Kaj? Prekinja te.
Se lahko izognem glavnemu filtru? –Ja.
Odgovori. –Ja!
Poskusil bom okrepiti radijski signal.
Ne skrbi, tu bom.
Bauer.
Odgovori.
Bauer, si tam?
Ja, tu sem.
Pri filtru sem.
Bauer …
Me slišiš? Kmalu bom tam.
Bravo, prijatelj.
Čakaj. Nekaj ni v redu. –Česa ne poveš.
To se je moralo zgoditi že davno.
Prekinja te.
Vsi so …
Vsi so
mrtvi.
Edinstveni in nenadomestljivi.
Danes so se javili. ABC 108.
Danes so se javili in prej tudi vedno.
Videla sva v sistemu.
Slišiš, Bauer? Na lastne oči sem videl.
Laž je.
Cel sistem?
Vse.
Laž je.
Nikomur več ne moreva zaupati.
Mojbog, Bauer.
Nobene mreže ni, nobene povezave z našo postajo.
Samo mi smo in računalnik, ki nama pravi, da nismo sami.
Niste sami, ljubi.
Tako je narejeno, da se nama ne zmeša.
Bauer, si tam?
Kje bi pa bil?
Če je sistem laž in avtomatiziran,
kako naj veva, ali je kje še kdo?
Ne veva.
Ničesar ne veva.
Mogoče smo samo še mi živi.
Mojbog.
Zmanjkuje mi zraka.
Vračam se. –Čakal bom.
Kot praviš … Če dovolj dolgo čakaš, se vse pokvari.
Ugani, kje sem našel tole.
Ne vem. Kje?
V škatli z orodjem, kamor sem odložil.
Škatlo z orodjem pa sem dal
k tvoji spalni komori na doseg roke.
Kaj hočeš reči?
Tudi jaz nisem mogel verjeti,
zato sem pogledal posnetek.
Počakaj. Pogovoriva se. –Ne trudi se.
Moral bi videti svoj obraz.
Se ti meša ali si me res skušal ubiti?
Odpri mi. Lahko se pogovoriva.
Odprem naj ti? Zmešalo se ti je. Ogrožaš me.
Ogrožaš spalce in postajo.
Bauer, prosim. –Saj nisem jezen nate.
Ne, nazaj vzamem. Jezen sem.
Naj ti razložim, kaj se je zgodilo.
Ne dobiš druge priložnosti.
Vzemi to kot umor iz usmiljenja.
Kar bi moral narediti s svojo družino.
Lepo je bilo poklepetati s tabo.
Kam boš šel? Nimaš zraka!
Tu sem.
Kam grem, Abby? –Dihaj.
Poglej.
Veš, kaj najbolj boli?
Izdaja in laži.
Zaupal sem ti, ti pa si mi obrnil hrbet.
Tam ni ničesar. Nikamor ne moreš iti.
Vrni se sem.
Kako se počutiš, ko veš, da boš umrl tam zunaj?
Odgovori mi!
Uspelo mi je, Abby. Vse bo v redu.
Cartwright?
Sem te zadel?
Vincent Bauer, tega ti ni treba početi.
Mogoče sva samo še midva živa. –Res?
Si pomislil na to, ko sem umiral?
Ko si gledal svojo fotografijo?
Žal mi je, naredil sem napako.
Ja, oba sva jo.
Dovolj igre mačke in miši.
Veš, da ti ne morem pogledati skozi prste.
Ne morem nazaj v komoro,
da bi videl, ali me bo najboljši prijatelj ubil v spanju.
Cartwright! Ne sili me, da te lovim kot žival!
Če ne narediš tega, te bo ubil.
Hitro bo. Neboleče.
To moraš narediti za naju.
Veš, kako hudo mi je?
Morala bi biti družina! –Ja. Potrebuje me.
Poglej. –Prekleto!
Res. Obljubil sem ji. Lahko ti vse razložim.
Prosim, razumi. Potrebuje me. Obljubil sem.
Abby, ljubica. Prisežem, da te ne bom zapustil.
Obljubil sem, da te ne bom. –S kom govoriš?
Nikoli. –S kom govoriš?
Žal mi je, Abby!
Ne bom te zapustil. Oprosti! –Nikogar ni tu!
Mater vola.
Cartwright?
Vem, da si tu.
Misliš, da sem neumen?
Si mislil, da ne bom ugotovil?
Zdaj vsaj vem, zakaj ti to trapasto delo toliko pomeni.
Ves čas je bila tu, kajne?
Tvoja ljubka žena.
Nisi hotel odločati, kdo bo živel in kdo umrl.
No, tako daleč je prišlo.
Cartwright.
Pridi ven, da opraviva.
Ubil jo bom.
Misliš, da je ne bom?
Med oči ji bom naredil luknjo.
Moral bi se videti.
Moja vozovnica za raj, kaj?
Pridi, stari. –Ne.
Poskrbi za svojo punco.
Pojdi, ura teče.
Živ sem, Abby.
Ampak zdaj sem samo še jaz.
Skrbim, da vse dela.
Pogovarjam se s sabo.
Spim v postelji človeka, ki sem ga ubil.
Zdaj sem samo jaz.
In čas.
ZUNANJOST
NIVO 2
NIVO 3
NIVO 4
NIVO 5
NIVO 6
Abby.
ZRAK
Prevod - RETAiL
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija