www.титлови.цом
Погледај! Тамо!
Њихов брод је тако велик. -Да је бар наш такав.
Била бих јако срећна да је наш тако леп.
Јер би тад... -Зашто то мислиш? Зато што изгледа боље?
Овај брод нас је чувао у многим олујама.
Иако се не чини тако, он има нешто што њихов никада неће.
Шта? Труло дрво и пацове?
Да ли учиш децу нечему? -Нисам сигуран.
У реду. Седите.
Време је да вам испричам причу
о Аладину, принцези и лампи.
Зашто је лампа важна? -Ово је чаробна лампа.
Можда да певаш. Боље звучи док певаш.
Без певања. Био је ово дуг дан.
Замисли сад земљу далеку ти
Где камиле лутају пустињом том
Где чекају те народи и језици сви
Можда је дивљи, али ипак је дом
Док сунце на западу тоне у мрак ветра источног дах даје ти моћ
Време ти тече низ пешчани сат
Узми ћилим за лет, па се вини
У још једну арапску ноћ
АЛАДИН
Пуне улице и велики базари воде у рај
Где са тезге се назире кардамона сјај
Мирис зачина зачас помути вид док око цене цењкаш се ти
Док купујеш свилу и сатенски шал
А кад песме те звук тад заврти у круг
Твоје ће тело изгубити моћ
Плес је то чаробни, већ у трансу си ти
Који те вуче у арапску ноћ
Та арапска ноћ
И тај арапски дан
Необично туђ, и паклено врућ
Као ужарен сан
Та арапска ноћ
И тај арапски сан
То мистично тло са чуда још сто
више скрива него што знаш
Улице ове воде на врх ил' на дно
Твоје жеље ће бирати смер
Можда чека те крај или блажени рај
Судбину своју кројићеш сам
Само један може ући. Онај чије богатство лежи дубоко у њему.
Небрушени дијамант.
Та арапска ноћ
И тај арапски дан
Крију узбудљиви свет, а ти пођи на лет
Очаран бићеш сав
Пронађите Небрушени дијамант.
Кроз арапску ноћ
Месец арапски сја
А неспретни тат, чим спусти гард, сломиће врат
Под песком биће му крај
Како је име твом мајмуну? -Абу.
То је диван мајмун. -То је дивна огрлица.
Одакле Абу потиче? -Он...
Мислим да је ово моје.
Пријатан дан, даме.
Важи.
Абу.
Како смо прошли, Абу?
Добар мајмун. -Сместа стани, Аладине.
Шта год да си украо, не треба ми.
Ништа нисам украо.
Ово је породично наслеђе. Доста вреди.
За то ти могу дати врећицу урми. -Обоје знамо да вреди 3 вреће.
Узми врећу и одлази!
Мрдај, улични пацове.
Изволи, Абу.
Свежа риба! Ми их пецамо, ви купујете!
Пробајте овај. Молим вас.
Здраво.
Да ли сте гладни? Узмите хлеб.
Ти крадеш од мог брата.
Крадем? Не... -Плати или дај наруквицу.
Господине, немам новца. Пустите ме.
Смири се, Џамале.
Калил је отишао са тезге, а она је украла хлеб.
Та деца су била гладна! -Дај ми моменат.
Не гурај свој пацовски нос где му није место.
Да ли имаш новца? -Не. -Добро. Веруј ми.
Ево, изволи. -Стани!
Ово си тражио? -Да. Хвала ти.
И јабука, због проблема. -Лепо. -То је била моја...
Не идем без наруквице! -Ове наруквице?
Идемо.
Аладине! Лопове са Аладином.
Јесмо ли у невољи? -Ако нас ухвате. -Аладине! -Низ уличицу.
Мајмун зна пут. Абу.
Бићеш ти добро.
Ово тражиш, Џамале? -Аладине, ти улични пацове.
Морам бит на скок даље од глади
Час мач ми ставе под врат, крадем, то је мој занат
А крадем све. Корак сам испред војника
Живот баш ми је леп. Њих не занима мој празан џеп
Олош! Пацов! Нитков
Гле сад. Више среће други пут, момци
Здробимо га! Хајдемо около, момци
Јасно ми је све, видим сваки дан да нећу моћи дуго сам
Аладин у невољи је новој
Даме! -Највећи лопов постао је он
А све јер није имао кућни одгој
Ако хоћу јести, морам красти, али о томе ћемо други пут
Могао си и степеницама. -То није забавно.
За сад стража је спора На корак сам пред стражарима злим
Одсад користићу псеудоним
На скок сам даље од убица
На корак испред њих увек ћу стати, а за сада мало посла ћу им дати
Стани, лопове! -Вандал! -Абу! -Скандал!
Немојмо се вређати
Није ли га лепо гледати
Ако хоћу јести, морам красти. Није ли то тачно? -Нетачно
Не!
Заједно на три! -Заједно на три.
Скачемо. -Скачемо? -Зашто понављаш за мном?
Мотка.
Један, два, три.
Лопове! Стани! На крову!
Жао ми је!
Не могу ја ово.
Погледај ме. Успећеш.
Добро.
Лепо одрађено. -Хвала.
На скок ја потеру држим. Са "хоп" ја сам испред свих
У ваздуху невоља кружи, засад ипак сам бржи
Опа! Боље пусти стисак крут и пожели срећан пут
Потребан је само скок
Помери се!
О, Боже.
Хајде. Одвешћу нас на сигурно.
Долази господар.
Доводиш ми небрушене, али никада дијаманте.
Водите их. -Водите их.
Молим вас! -Мој везиру,
можда тај Небрушени дијамант ни не постоји?
Он је тамо негде. -Тражимо месецима.
Шта може постојати у тој пећини,
а да може користити неком величанственом као ви?
Ви сте већ други до султана. -Други!
Неко је у невољи. -Мислиш да је бити други довољно?
Наравно. Нисте рођени да будете султан. -Глупан.
Знаш ли шта сам све урадио да бих стигао довде?
Колико сам жртви поднео и тела закопао?
Пет година сам провео у затвору у Ширабаду.
Људи морају да разумеју да ће платити јер су ме потценили.
Није довољно бити други и никада неће!
Зато ми је потребна лампа и зато ми ти ниси потребан.
Овуда.
Где смо то ми тачно? -Видећеш.
Боже.
Је л' ти живиш овде? -Да.
Абу и ја. Дођемо и одемо када желимо.
Добродошла у мој скромни...
Видећеш.
Прави си мађионичар.
Хвала.
Не, Абу!
Не могу да верујем... -У шта?
Да смо то урадили, да сам ја то урадила.
Да смо преживели! И потера. -Абу, чај? -Скакање са зграда.
Невероватно. -Чај? -Хвала.
И хвала што си ме извукао оданде.
Аладин, беше?
Нема на чему... -Ја сам Далија.
Далија, из палате. -Како знаш?
Само неко из палате може приуштити такву наруквицу.
И та свила је увозна. Трговачки бродови је допремају у палату.
Али то немају слуге, бар не већина,
што значи да си ти принцезина слушкиња. -Импресивно.
Ако ти је то импресивно, треба да видиш поглед одозго.
Аграба. Прелепа је. Треба чешће да излазим.
Требало би то и принцези да кажеш.
Народ је није видео годинама. -Неће јој дозволити.
Још од кад је моја...
Од кад је краљица убијена, султан је уплашен.
Зато је држе закључану. -Сви се чине уплашени од тада.
Народ Аграбе није имао ништа с тим. Волели су је.
Јесу, зар не?
Је ли ово твоје? -Пре је позајмљено.
Мајка ме је научила ту песму. -И мене је моја.
Само се тога о њој сећам. -Шта је са твојим оцем?
Умрли су обоје кад сам био мали. Од тада сам сам.
У реду је, само... -Шта? -Тужно је
да ти је мајмун једина очинска фигура у животу.
Преживљавамо некако.
Сваког дана мислим да ће се нешто променити,
али се никада не промени.
Понекад ми се чини да сам... -Заробљен.
Као да не можеш побећи од онога како си рођен?
Да.
Добродошли, принче Андерс!
Морам да се вратим у палату. -Сада?
Ослободите пут принцу Андерсу!
Још један принц долази да се удвара принцези.
Да, а ја морам да је припремим.
Је л' код тебе моја наруквица? -Да.
Сигуран сам да сам је ставио негде.
Абу, јеси ли је ти узео? -Припадала је мојој мајци.
Да, прелепа је. -Заиста јеси лопов.
Не. Јесам, али... -Тако сам наивна. -Абу. -Извините.
Чекај, стани! Није као што изгледа!
Ослободите пут! -Не, пазите.
Улични пацове, склањај ми се.
Ко си ти да ми се тако обраћаш? -Је л' ми то одговараш?
Рођен си безвредан и такав ћеш и умрети.
Једино ће те твоје буве оплакивати.
Хајде, Абу. Идемо кући.
Лопов, олош
Не знам шта још
Да барем боље знају
Сиромаха не би видели
Не, никако
Они схватиће
Да тајни дар у себи кријем ја
Абу.
Некада треба да крадемо, а некада не треба.
Сада није требало.
Добродошли, принче Андерс!
Уверени смо да сте пријатно путовали.
Принче Андерс, моја ћерка, принцеза Јасмин.
Нико ми није рекао о вашој лепоти. -Ни вашу нису помињали.
Хвала. Помињу је у Сканланду.
Да. Је л' тако?
То је веома смешно. -Је л' да? -Да.
Иако имамо исту титулу, нисмо представљени на исти начин.
Јасмин.
Да.
Шта је то?
Немој ми рећи. То је мачка на пруге.
Свиђаш јој се. -Знам.
У Сканланду ме мачке воле. Мац, мац...
Мој султане, наши непријатељи јачају сваког дана,
а ипак допуштате да ваша ћерка одбије принца Андерса
и могуће војно савезништво. -Који непријатељи?
Ширабад јача. -Ширабад нам је савезник. -Био је!
Увукао би нас у рат са најстаријим...
Ви бисте дозволили да краљевство пропадне због осећања! -Џафаре!
Не заборави где ти је место.
Извињавам се.
Опростите ми, претерао сам.
Али...
Ако бисте бар размотрили,
мислим да бисте увидели
да је напад на Ширабад потпуно исправан.
Напад на Ширабад је...
Напад на Ширабад!
Зашто бисмо напали мајчино краљевство?
Никада не бисмо напали Ширабад.
Али би савезник као Сканланд помогао.
Да, ако даш принцу Андерсу прилику.
Да влада? Оче, и Раџа би био бољи владар.
Душо, све сам старији.
Морамо ти пронаћи мужа, а понестаје нам краљевстава.
Који би се страни принц као ја бринуо за народ? Могла бих да владам...
Не можеш да будеш султанија, јер се то никада није десило
у хиљаду година постојања краљевства.
Спремала сам се цео живот. Прочитала сам...
Књиге? Али не можеш прочитати искуство.
Неискуство је опасно. Ако не пазите, људи ће се побунити.
Небрањени зидови и границе биће нападнути. -Џафар је у праву.
Једног дана
ћеш разумети.
Можеш ићи сада.
Живот ће вам бити наклоњенији, чим прихватите обичаје
и схватите да вам је боље
да вас виде, а не чују.
Опет тај вал што ме баца у жал
Та плима што потапа снове
Окрутна реч, увек сломи ме то
Зар мој глас узалуд зове?
Али не дам се
Распасти се не смем
Кад год покушају да ућуткају ме
Не могу ћутати
Морам се одупрети
Иако можда нећу успети
Једино знам да
нећу отићи без речи
Отворите капију!
Сјајно!
Знаш шта да урадиш, Абу.
Склањај се са мене, прљави мајмуне!
Одлази!
Затворите капију! -Прљави мајмуне!
Улични лопов.
Не заборави где ти је место, Џафаре.
Не заборави где ти је место! -Ако то чујем још једном...
Опрости, господару! -Још једна ситна увреда те будале.
Он види град, где ја видим царство.
Велика визија. -Једном када узмем лампу
ја ћу седети на његовом престолу.
Лопов, лопов у палати.
Лопов у палати?
То сам и рекао. Лопов!
Шта си видео, Јаго? -Небрушени дијамант.
Рекао сам вам! Више захватај.
Ко је паметница?
Далија, мора да могу нешто да урадим.
Згодни принц хоће да те ожени.
Када ли ће ти се живот смиловати? -Није да нећу да се удам...
Желиш да будеш султанија, али зашто?
Мајка је говорила да смо срећни колико и наш најнесрећнији поданик.
Да је видела оно што сам ја данас, срце би јој се сломило.
Она би такође хтела да будеш безбедна.
И чиста. Спремићу ти купку.
Џафарови стражари су на сваком ћошку.
Ускоро ће их послати да нападну наше комшије и ризикују животе.
Ја могу да помогнем. Знам да могу.
Предодређена сам за више од удавања за бескорисног принца.
Ако мораш да се удаш, могла си добити и гору прилику.
Висок је и згодан, и иако није баш бистар,
то је само венчање. Не мораш да причаш с њим.
Али ти би радије момка са базара.
Могу ли вам помоћи? -Чај?
Ти! Шта радиш овде? Улази!
Враћам ти наруквицу. -Наруквица? Где је?
На твојој руци. -Шта? -Није лоше.
Свиђа ми се како је сређено. -Како си прошао стражу?
То је био изазов, али имам своје начине.
Док нема принцезе, да ли би хтела да прошетамо?
Да поразговарамо? -Невероватан си.
Не можеш да провалиш и понашаш се као да је палата твоја.
Ако немаш ништа, мораш се понашати као да све поседујеш.
Шта кажеш? Нашао сам наруквицу. -Ниси је нашао, украо си је!
Исправка, мајмун ју је украо. -Твој мајмун.
Али је ипак мајмун. -Ко је наручио чај?
Ја сам.
За вас, принцезо Јасмин.
Ваше височанство!
Зашто се чудно понашаш?
О, ја сам принцеза. Да.
И баш је добро бити ја, са свим мојим палатама,
и вагонима златних ствари
и хаљинама за сваки сат у дану.
Сада ће бити време ми се очисти мачка.
Не излази баш често.
Очигледно.
Зар ти не би требало да си у кади?
Служавко, мачка се неће сама очистити!
Али зар се мачке и не чисте саме?
Мораш да идеш. -Добро, али се враћам сутра увече.
Шта? Не смеш... -Бићу код фонтане када месец буде изнад минарета
да ти вратим ово.
Обећавам.
Можеш ли да верујеш, Абу?
Најстроже чувано место у Аграби.
Добро вече. -Добро вече. Добро вече.
Стражари су иза мене?
Здраво момци.
Где сам то ја?
У свету пуном невоља.
Је л' се ради о наруквици?
Нисам је украо. Слушкиња...
Која слушкиња носи краљичину наруквицу?
Краљичина? -Не. Рекла је да је припадала њеној... -Мајци.
Бар је то истина.
Хоћеш да кажеш да је то била принцеза?
Причао сам са... -Поигравала се с тобом.
Забавља је сусрет с људима.
Ниси ваљда помислио да јој се свиђаш?
Како те зову? -Аладин.
Аладине, људи попут нас морају бити реални.
Нас? -И ја сам некада био као ти.
Обичан лопов.
Али ја сам циљао на више.
Укради јабуку и ти си лопов,
укради краљевство и ти си државник.
Само се слаби зауставе ту.
Или си најмоћнији у соби или си ништа.
Наишао си на прилику.
Могу те учинити богатим довољно да задивиш принцезу.
Али ништа не долази за џабе.
Шта треба да урадим?
Постоји једна пећина у близини и у њој обична лампа.
Донеси ми је и начинићу те
богатим довољно да задивиш принцезу.
Ти си ништа спрам ње, али не мора тако бити.
Твој живот ће почети сада, Аладине.
И даље чекаш?
Не, изашла сам да...
Обећао је.
Бићу горе ако ти будем требала. -Лаку ноћ, Далија.
Пећина чудеса.
Када уђеш, срешћеш блага каква ниси ни сањао,
злато, дијаманте и лампу. Донеси ми је и учинићу те богатим и слободним.
Али не узимај друга блага, без обзира на искушење.
А бићеш искушан.
Само један може ући.
Онај чије богатство лежи дубоко у њему.
Небрушени дијамант.
Запамти, не узимај ништа осим лампе.
Абу, нема дирања. Сећаш се?
Абу.
Ово је чаробни ћилим. Заиста постоји.
Здраво, ћилиме.
Да видим како да ти помогнем.
Не спомињи то.
Абу, држи те мале руке подаље.
Абу, не!
Узео си забрањено благо.
Од сада више никада нећеш спознати светлост дана.
Ћилиме!
Абу, скочи!
Можеш ли да ми даш руку? -Прво лампа.
Прво твоја рука. -Немаш времена. Дај ми лампу.
Твоја рука! -Ниси више други, господару.
Сада твоја рука.
Шта кажеш на ногу? -Не!
Склањај се са мене!
Престани.
Прљави мајмун! Други, други!
Живи смо.
Хвала, ћилиме.
Абу. Како си...?
Ти лукави мали мајмуне.
Сада нам само треба излаз.
Ћилиме, да ли ти знаш излаз? -Лампа?
Шта је то?
О, пресветли и свемоћни, који господариш ми,
ја ти се кунем, веран сам ти за жеље три.
Рекох, пресветли...
Извини, дечаче, где ти је господар? Помози ми. Где ти је шеф?
Да треба сам са собом да причам, остао бих у лампи.
Здраво? Користи свој глас.
Ја разговарам са плавим џином од дима?
Не, ја нисам џин.
Ја сам дух. Постоји разлика. Џинови не постоје.
Где ти је шеф? -Шеф? -Дечко, јако дуго радим ово.
Увек постоји тај тип који је преварио или сахранио некога
Схваташ? Где је тај лик? -Знам га, он је напољу.
Ти и ја смо сами овде, и мајмун.
То је твоја ствар, али треба да причамо о мајмуну касније.
Ко је сладак мајмун? Ти си трљао лампу?
Добро. Да ли ти смета да се овде мало протегнем?
Питаш мене? -Да. Ти си ми господар.
Ја сам твој господар? -Погнути пас.
Не. Ти изгледаш као да си мени господар.
Да, али не иде тако. -Колико си дуго био у лампи?
Око хиљаду година. -Хиљаду година? -"Хиљаду година."
Је ли до мене, или тебе све изненађује?
Ти не знаш ко сам ја? Дух, жеље, ништа ти није познато?
То ми је први пут.
Мајмуне!
Не брини, добро је.
Али Баба је имао 40 разбојника
Шехерезада је имала хиљаду и једну ноћ
Али, господару, буди срећног лика, јер овог духа служи његова моћ
Ја сам најбољи. Да.
Није било довољно?
Шалим се. Пази сад.
Крећем.
Поново. Пази сад.
Забринуо си ме, али показаћу ти ко сам ја
Али Баба је имао 40 разбојника, Шехерезада је имала 1001 ноћ
Али, господару, буди срећног лика, јер овог духа служи његова моћ
Сад имаш силу у свом тиму, артиљерију у свом кампу
Ма имаш бум и трас, јуху
Само протрљај ти лампу, па ја кажем
Госпон, зовеш се? Свеједно. Која је жеља твоја?
Вашу наруџбину сад записаћу. Никад ниси имао пријатеља као ја
Стојим на услузи, твој конобар сам сад
Шапни мени шта год да пожелиш ти. Никад ниси имао пријатеља као ја
Девиза нам је успех. Ти си шеф, краљ, цар!
Пожели, хај, шта год, ма дај! Је л' може једна баклавица?
Пробај неке од ових, узми све из реда два
Расположен сам баш. Помоћи ћу ти, да знаш
Никад ниси имао пријатеља као ја
Ово је битан део! Обрати пажњу. Битан део.
Могу ли твоји пријатељи ово? Могу ли оно?
Могу ли извући из шешира то?
Могу ли твоји пријатељи
Ја сам дух из лампе
Знам песме и салсу, ако ми даш шансу
Што изгледаш зачуђено? Ја ћу проблеме твоје решити све
Ја имам печат и све потврђено
Предај духу своје послове. Помоћи ћу ти, такав сам ја
Шта су ти жеље, занима ме, да знаш
Имаш списак дуг километар-два. Само треба лампу да протрљаш
Господине... -Аладин. -Да! Две жељице или три
Немој бринути се. Дух среди све
Никад ниси имао пријатеља као ја. Пријатеља као ја
Никад ниси имао пријатеља
Као ја
Никад ниси имао пријатеља као ја
Сада може аплауз.
Не, хвала, хвала.
Честитаћеш ми напољу, на сунцу, чим пожелиш.
Како то тачно функционише?
Шалиш се?
Цела песма је била упутство.
Изгледа да не можеш да плешеш и слушаш.
Основе су: корак први, протрљаш лампу;
корак два, кажи шта желиш; корак три, нема га.
Просто је. Имаш три жеље. Почињеш трљањем лампе,
и кажеш: "Ја желим". Схватио? -Ваљда. -Још правила.
Не можеш желети још жеља. Три су довољне.
Не могу никог натерати да те воли нити васкрснути некога.
Прекини ме ако не разумеш.
Шалим се, не прекидај ме. Иначе не објашњавам,
јер ликови обично знају шта желе,
и најчешће су то новац и моћ!
Учини ми услугу, не испијај из те чаше.
Никада није довољно новца или моћи да неког задовољи.
У реду? Шта ти је прва жеља? -Морам да размислим.
Ако их је већ само три... Зашто их је, уопште, три?
Не знам, кога брига? -Не знаш?
Ти си свезнајући. -Не слушаш.
Нисам рекао да сам свезнајући, већ свемогући.
Најмоћније биће у универзуму. Ако не знам, могу научити, напољу.
Зашто ти је тешко да пожелиш? Иако не изгледа тако, убледео сам.
Ово је светло плава, а ја сам по природи тамно плав.
Подари нам мало сунца. -Ја желим да нас избавиш одавде.
Пожелео је прву жељу!
Хвала што сте изабрали Дух ерлајнс. Не заборавите да дате напојницу.
Вежи се, мали!
Погледај тај свет. Тако је простран!
У лампи је само месинг, месинг, месинг!
Запиташ се је ли оно бакар, али не - месинг!
То ти је проблем живљења као дух.
Неизмерна космичка моћ и мајушни животни простор.
Је ли лампа магична, или си ти? -То је више пакет аранжман.
Упозори ме кад то урадиш. -Навићи ћеш се. -Тачно.
Је л' морам све жеље да искористим овде? Зар неће људи у Аграби...?
Не! Могу да изгледам потпуно нормално.
Да, потпуно нормално.
И даље си плав.
Је л' мораш да имаш реп? -То је као јагода на врху торте!
Добро. -Па, шта ћеш пожелети?
Нисам размишљао о томе. -Ти баш ниси од тих ликова.
Шта би ти пожелео?
Нико ме то пре није питао. Заправо, врло је једноставно.
Желео бих да сам слободан. Да не морам да говорим:
"Могу ли вам помоћи? Шта бисте желели.
Добродошли у Лампу. Шта ћете да наручите?"
Слободу. Желео бих да будем човек.
Зашто се просто не ослободиш?
Ћилиме, јеси ли чуо шта рече? Зашто се не ослободим?
Једини начин да дух буде слободан је да власник
искористи жељу да га ослободи. То се десило последњи пут никада.
Ослободићу те. Имам 3 жеље. -Заправо, 2 су ти остале.
Једну си искористио да изађеш из пећине. Сећаш се? -Јесам ли?
Требало је прво да протрљам лампу. -Добро, дечко.
Хајде да премотамо траку.
У реду, ја желим...
Трик са мајмуном и лампом. Нисам га до сад видео.
Држаћу те на оку. -Бар могу да те ослободим трећом жељом.
Ствар са жељама је да што више добијеш, више желиш.
То нисам ја.
То ћемо видети. -Али има нешто.
Виђао сам то лице и пре. -Ко је она? Ко је дама?
Она је принцеза. -Нису ли све такве?
Увек се опходи према жени као краљици.
Не, она је стварно принцеза.
Рекао сам ти да не могу никог да натерам да се заљуби.
Не, имало је ту варница. -Заиста? У реду.
Она је паметна, љубазна и прелепа, али мора да се уда за...
Можеш ли да створиш принца?
Пуно је нејасноћа у "да створиш принца".
Могао бих да ти створим принца. -Не.
Био би везан за тог лика остатак живота.
Јесте ли ми видели палату? -Пажљиво бирај речи.
Суштина је у детаљима. -Јасно.
Не разумем, ако јој се свиђаш, зашто би се мењао?
Она се мора удати за принца. -Хоћу кући, човече!
Могу то да урадим.
Званична жеља овог пута за оне који броје, као што сам ја.
Душе, ја желим... -Лампа.
Извини. У реду, душе... -Немој га повредити, душе!
Желим да постанем принц.
Мрдај, треба ми простор за рад. Сад ћу да те средим.
Душе?
Мања вртоглавица. Било је боље?
Навикавам се. -Добро, принц...
Очигледно, такав изглед неће упалити.
Можда пурпурно плава. -Шта с њом?
Не! Зелена. Тамно црвена!
Димензије су погрешне. Боја није у складу с теном, фигура је збуњујућа.
Ово је велики шешир! -То није велики шешир.
Хајде, душе! Мораш да покидаш. Нека се злати од страсти!
Не! -Претерасмо. -Душе, зарђао си!
Не треба да одудара. Слоновача, беж, бордо, Бардо.
Помало је тешко.
Бела.
И публика је подивљала!
Дух! Дух изгара! Дух изгара, народе!
Зрачиш, душе! Немој га опећи! Нека ме неко охлади!
Нек ме неко дирне! Најбољи сам! Вратио сам се!
Шта мислиш? -Свиђа ми се.
Наравно, ја сам га направио! -То сам ја. -Прецизније, то сам ја.
Ја сам све урадио, а ти си само стајао, али чуо сам те.
Зар ме неће препознати? -Неће.
Тако ради магија духова. Људи виде шта им се нуди.
Добро, а ко сам ја? -Ко си?
Принц Али? -Из?
Из Абабве. -Абубве?
Не слушаш, Абабва.
То постоји? -Да! Сви знају за њу.
Има брошуру. Топлија лета и умерене јесени.
Читаћеш успут.
Како ћемо доћи тамо? -Не можемо јахати шимпанзу.
Зар није слатко како се искрада? Остани ту, Абу.
Магарац. Превише мали.
Не. Предвидљиво.
Треба нам нешто гломазно.
Опусти се, Абу. Није трајно.
Принц Али од Абабве.
И још само пратња. -Шта?
Шта се дешава? Душе?
Ослободите пут!
Стиже принц Али
Приђи ближе, то је принц Али
Хеј, склоните тај базар. Хај, пролаз дај, стиже бљештав цар
Приђи сад, буди први у свом крају који упознаће га
Иде он, ту не стај. Звоно удри, бубањ дај
Заволећеш момка тог
Принц Али, воле га сви, Али Абабва
Тако је драг, клања се свак', клекни и ти
А сада савладај срам. Пожели свима салам
Пратњу његову упознај ти сад
Принц Али, моћан и млад, Али Абабва
Јак ко бик, зна сваки трик, верујте ми
Јер против гадова сто стао је бос
И свима разбио нос
Па, принц Али, шта све има ту он
Камила 75 доноси он. Сада девојке, шта још
Стиже пауна педесет три
Егзотичних животиња, цео батаљон
Помозите сви! Има их све, да, верујте
Тај золошки врт светска је ствар
Принц Али, лепота на дар, Али Абабва
О, какав стас, изгубићу глас
Колена клецају, слаткиш је прави
Искочи на сред улице те, поравнај вео и спреми се
Да бленеш, пузиш и зуриш у очи те. О, Принц Али!
Има 95 белих мајмуна, има мајмуна, пуно мајмуна
Бесплатно гледај их сад Дарежљив је, дели све
Има слуге, о њему 1000 њих воде рачуна
Поносно ми угађамо жељама свим, верно служимо ти
Иако смо мало непослушни, Али
Принче Али
Принц А...
Чекамо на знак!
Не настављамо док га не даш.
Можеш ти то! Ето га!
Принц Али
Љубавни тип, Али Абабва
Најлепша је султанова кћи. Где је она
За вас је приредио бал, за вас се дотерао као краљ
Слонова 60 корача кротко. Медведи, лавови и чуда сто
Факири, кувари, пекари, птице и остали сви
Ослободите пут, јер то је принц Али
Где су? -Опусти се. -Зашто их још нема?
Ево га.
Шта то радиш? Спусти руке.
Приносим ово. -Спусти руке!
Задовољство је пожелети Вам добродошлицу у Аграбу.
Како си га откинуо? -Само је спало. -И теби је драго.
Задовољство је и моје, Ваше височанство, господине.
Изгледате врло ведро. -Наклон, не клечање. Устани.
Бојим се да ми Абабва није позната.
На северу је. -На југу је.
Налазимо се на северу и југу. -Шта?
Близу је, ако пролазите кроз...
Можете је пронаћи, ако обратите пажњу. -Одмажеш.
Свет се брзо мења, Џафаре.
Нове земље ничу сваког дана.
Не дирај ме. Не дирај.
Па, да, врло сте мудри.
Реци му за поклоне, молим те. -Да, имамо ствари, поклоне!
Јеси ли их спремио? -Да.
Да, ево их. Поклони се управо уносе.
Имамо зачине, златне камиле и мајушне кашике.
Кашике! -Како ли их направе тако мале?
Имамо џемове! -Џемове?
Да, џемове! Од јама, од смокве.
Од јама! -И од урми. Без коштица, укусни и егзотични.
Прекини са џемовима. -Шта? -Имамо драгуље.
Драгуљи! Имамо их, а имамо и то.
Покривено, због неизвесности.
То је точак?
Јако је скуп.
А шта желите да добијете са тим "скуп"?
Вас!
Не! Не, тренутак са Вама. Нисам...
Да ли тврдите да сам ја на продају? -Наравно...
да нисте. Наравно да нисте! Не!
Хладно је и мрачно у лампи, али бих радије био тамо.
Извините ме. Морам да одем и нађем хлеб.
За џемове.
Не, нисам тако мислио. -Било је сјајно.
Нисам тако мислио. -Пусти је. Упрскао си.
Добићете нову прилику да се обратите.
Надам се да ћете нам се придружити вечерас,
када прослављамо успешну жетву. -Наравно, ваша достојанствености.
Придружићемо вам се. -Углађено.
За десет хиљада година ме никада није било толико стид.
Не брини, ниси још испао.
Само се понашај као и на свакој забави. -Нисам пре био на забави.
Шта? -Шта? -Да се не враћаш у собу.
Нећеш ми упропастити вече. -Принче Али.
Можемо ли да поразговарамо? Насамо.
Ово се не тиче Вашег слуге.
Бићу овде и гледати своја посла.
Знам ја ко сте Ви.
Заиста? -Да.
Човек великих амбиција, као и ја.
Мислим да се нисмо баш упознали.
Џафар, султанов везир.
Био бих користан савезник на путу до вашег циља.
Имаћу то у виду.
Не желим да принцеза чека. -Можда нисам био јасан.
Понуда неће бити ту још дуго.
Принче Али.
Извините нас. Принче Али, очекују Вас.
Значи, то је тај лик. -Да, то је лик.
Ено је. Сад је твоја шанса.
Знаш шта? Много је људи овде. Мислим да не могу ја ово.
Бићеш у реду. Биће ово лако.
Погледај њену слушкињу.
Иде по пиће, а и ја сам ожеднео.
Не! Не можеш да ме оставиш. Прозреће ме.
Неће, само треба да одшеташ тамо.
И да говорим. Треба да говорим. -Слушај ме.
Ја живим у лампи. Ово је забава.
Немој ово да ми упропастиш. Волим забаве.
Иди, освоји је! -Добро.
Принцезо Јасмин!
Још увек сте овде? -Да.
Шта то радиш? Шта радиш?
Проверавам да ли је вода пријатна.
Зашто ниси тамо? -Како да се надмећем с њим?
Погледај га, прави племић. -Имај више вере
у то што нудиш. -А шта ја нудим?
Знање како украсти храну, скакати између зграда?
Мада принц Али има драгуље. -Не, стани.
Учинио сам те принцем споља,
али ништа нисам мењао унутра.
Принц Али те је довео до врата, али Аладин мора да их отвори.
Види, султан ме воли. -Можда ће и да те ожени.
Види, још један принц ког занима мој отац.
Не знам, можда је овај другачији.
А још има тог згодног пријатеља. Дај му шансу.
А шта је са принцем Алијем?
Види га, јако се труди. -Да, ту је и проблем.
Време је. -Не, чекам прави тренутак.
Нема чекања, доста је тога. -Ја сам главни.
Ја ћу рећи кад је прави тренутак.
Стварно?
Ево га. Реци нешто, буди природна.
Здраво!
Жао ми је због џема и драгуља,
и твоје куповине. То нисам био ја. Овај, јесам...
Јесам, није да имам близанца, само...
Плес? Волела бих. -Да.
Плес? -Само плеши.
Иди.
Шта да радим? -Опусти се.
Браво!
Има нешто чудно у вези са њим.
Држи га на оку.
Изашла је.
Можда је салто уназад био превише,
али је тај плес вероватно нешто најбоље што си икад урадио.
Био сам добар, али изгледа да је ништа не импресионира.
Шашаво, ни драгуљи ни накит.
Ако ја не могу, ко ли је може импресионирати?
Шта то треба да значи? -Покушај бити свој.
Али она се мора удати за принца. Да сам имао још мало времена...
Мораш ме одвести тамо. -Је ли то званична жеља?
Не. То је услуга, пријатељу. -Дух нема пријатеље.
Рекао си да ниси имао пријатеља као што сам ја.
Рекао сам да ти ниси имао пријатеља као што сам ја.
Кад си дух, сви ти траже услуге.
Неугодно је. -У праву си.
Иако би ти морао да задржаваш извесну служавку...
Видим шта покушаваш. Упецао си ме, ти мали.
Добро вече.
Како си прошао стражаре? -Провукао сам се.
Поред свих 48, чак и гутача ватре? Импресивно.
Стално ми то говоре.
То није звучало добро.
Нико то не говори. Не знам ни што сам то рекао.
Предивно! Неће јој се свидети.
Реци принцу Алију да до њеног срца мора доћи у њеној глави.
Заправо, ово ја дајем теби.
Можеш ли ме извинити на тренутак? -Чекај...
"Стално ми то говоре." Хајде, душе!
Моје омиљено. Прихватам, настави.
Приметио сам како је дивно вече,
а на забави сам приметио тебе како примећујеш
како сам ја диван. Како ти се чини?
Неспретно је, али на шармантан начин.
Шетња.
Да ли би хтела да идеш у вечерњу шетњу?
Са намером да будемо сами? -Да, као два људска бића.
Само тренутак. -У реду.
Зашто рекох "као два људска бића"? Тај дечко је заразан.
Иди.
Нисам ово радила пре. Како то иде?
Да ли волиш овчији сир?
Слободно.
Заправо, већ сам ушао.
Не померај се.
Вратио сам се јер си оставила јако...
Како си доспео ту?
Чаробним ћилимом?
Заправо, драго ми је да си ту.
Јесте? -Покушавам да нађем Абабву,
али изгледа да није ни на једној од мапа.
Да ли желиш да ми је покажеш? -Радо.
Раџа, не мораш појести принца. Требају му ноге за плес.
Да нисам претерао са оним салтом? -Мало.
Абабва? -Да. Душе, треба да нађем Абабву.
Мој други брат. Онај ниски, не онај који ми је поклонио козу.
Има мапе, пуно мапа.
Абабва, наравно.
Абабва.
Није лако наћи те салвете...
САМО БУДИ СВОЈ
Јеси ли изгубио своју земљу?
Моју земљу? Не.
Ево је. -Не бих рекла, гледала сам...
Ево је. -Како ли је нисам видела?
Коме требају мапе? Старе су, бескорисне и безвредне.
Помоћу мапа могу да видим свет.
Мислио сам да принцеза може да иде било где. -Не и ова принцеза.
Па, да ли би желела...
Извини. -Раџа...
Хвала на томе.
Хоћу рећи да треба да видиш та места.
Читав је свет изван књига и мапа.
Да ли би хтела? -Како? Сва врата су под стражом?
Ко је помињао врата? -Шта то радиш?
Понекад, принцезо...
Понекад треба да ризикујеш.
Шта се управо десило?
Шта? Да ли је ово...
Чаробни ћилим?
Да ли ми верујеш?
Шта кажеш? -Да ли ми верујеш?
Да.
Одвешћу те у свет
Диван, блистав и сјајан
Реци ми, принцезо, када си последњи пут следила своје срце?
Открићу ти нове видике
Водити те кроз чуда да ти памет стане
Водити те на све стране
На чаробном тепиху лет
У нови свет
У нова пространства
Нико неће рећи не, или да не идемо било где
Или да ово само је сан
У нови свет, бљештав, мени стран
Али док сам ту, јасан је пут
Који води ме у нови свет, док с тобом сам
С тобом нови свет сад откривам
Невероватни призори
Необјашњиви осети
Док слободна летим
Кроз бескрај неба блиставог, у нови свет
Не дозволи трептај ока свог.
Са чуда сто на дар. -Задржи дах, јер има још
Као падалица у лету свом, ја видех чуда сто
И сад на старо не могу се вратити
У нови свет. -На сваком кораку шок
Хоризонти бескрајни -Сваки драгоцен је трен
Тражићу их било где. Наћи ћу време за све
Открићу нови свет
Са тобом
У нови свет. -У нови свет
Ја одлазим. -Ја одлазим
На узбудљив лет... -У тај нови свет
Само ја и ти
Од свих места која смо видели, ово је најбоље.
Понекад треба видети ствари из другог угла.
Они, људи, они га чине прелепим. И заслужују вођу који то разуме.
Не знам зашто мислим да то треба да будем ја.
Јер треба да будеш ти. -Мислиш?
Је ли битно шта ја мислим?
Види тог слатког мајмуна тамо доле. Је ли то Абу?
Не, не може бити Абу, он је...
Колико имена имаш, принче Аладин? -Не, ја...
Дакле, ко је принц Али? -Ја сам принц Али.
Откуд познајеш Аграбу тако добро? -Дошао сам раније...
Да би упознао људе, мораш их сам упознати.
И ти то знаш. Кад смо се срели први пут била си прерушена.
Видела си ме са плесачима, слоновима и на ћилиму.
Како би улични лопов имао све то? -Како те нисам препознала?
Људи не виде истину испод племићког руха.
Опрости. Стид ме је.
Упознао си више Аграбе за пар дана него ја за цео живот.
Требало би...
вероватно да се вратимо.
Већ?
До сутра, принцезо.
Лаку ноћ.
То!
Фасцинантно.
Леп израз лица. Добро је прошло? -Одлично.
И више него одлично. -Схватила је да сам ја Аладин.
Рекао си да се то неће десити. -Магија је само маска.
У неком тренутку права природа ће се открити.
Али то је добро, јер она сада зна. -Па... -Шта "па"?
Прерушио се у лопова да истражи град...
У ствари, он је принц. -Уверио сам је да сам принц.
И ти си поверовала? -И она је поверовала? -Углавном.
Једном ћеш морати да признаш.
Једном ћу то и урадити.
Свакако, сада сам принц.
Значи, пићеш из те чаше.
Да му ниси поверовала јер се можеш удати за принца, а не за лопова?
Не, верујем му. Заиста.
Када буде право време, рећи ћу јој.
Добро јутро. -Добро јутро.
Не опет.
Молим вас.
Господо, дошло је до забуне.
Ви не знате ко сам ја. -Не!
Знам ко си ти, Аладине.
Аладин? -Аладин.
Не знам га. Ја сам Али од Абабве. -Улични пацов!
Принц непостојећег краљевства који има чаробни ћилим из Пећине чудеса.
То је могуће само ако си пронашао извесну драгоценост.
Моју драгоценост.
Где је лампа?
Очигледно је у питању неспоразум.
Ја сам принц Али. -Бацићу те са терасе,
и ако јеси онај за ког се представљаш
умрећеш давећи се у води.
Ако и преживиш, то можеш само помоћу лампе.
У том случају, имаћу свој одговор.
Последњи пут,
где је лампа?
Слушај ме. Не знам ко мислиш да сам ја.
Збогом, Аладине. -Не.
Мали, шта? Хеј, дечко.
Не могу те извући док не пожелиш жељу! Пожели жељу, пробуди се!
Покушај да кажеш: "Ја желим".
Дечко, пробуди се. Мораш да мислиш. Размишљај.
Мисли! Добро, биће мало нејасноћа,
али вреди пробати. "Ја, Аладин, при чистој
свести и здравој памети изјављујем да је моја 2. жеља
да будем спасен пропасти." Ставио сам јучерашњи датум.
Надам се да ти не смета. Да! Идемо! Хајде!
Хајде, дечко. Молим те.
Хајде, пробуди се!
Пробуди се, дечко. Молим те.
Мога си то и на другу страну, али...
Како си? -Хвала ти, душе.
Нема бриге. Био сам у комшилуку.
Мислио сам да нема услуга, да нема пријатеља.
Да, па, заправо си остао без жеље.
Небитно шта кошта, спасао си ми живот. -Истина.
Додуше, прецизније, био је то тимски рад.
Хвала вам.
Морамо да зауставимо Џафара. -То неће бити лако.
Султан му слепо верује. Све је насамарио.
Можда није све.
Чуо сам принца Алија како разговара са саветником
о повратку са армијом да покори Аграбу. -Шта?
А чини се да је ноћас нестао.
Јасмин.
Чуо си шта је рекао и видео га кад је отишао?
Да, видео сам га својим очима.
Шта је онда спорно, принцезо?
Ово је проблем, Џафаре.
Ако говориш истину, зашто је принц Али и даље овде?
Ваше височанство. -Принче Али. Ово је изненађење.
Висости, Ваш саветник није онај за ког се издаје.
Ја нисам онај за ког се издајем? -Покушао је да убије принца Алија.
Џафаре, да ли можеш да ми објасниш ово?
Да.
Мој султане
знате да моја оданост припада Вама.
Твоја оданост...
-Да.
Принче Али, сами сте дошли у наш град.
Ми смо Вас примили као госта.
Међутим, верујем да су Ваше намере
нечасне.
Ви сте озбиљна претња, па ћете тако бити и третирани.
Оче, шта то говориш? -Доста, Јасмин.
Џафар ми је рекао за принчеве амбиције. -Његов штап.
Он жели мој престол. -Хакиме!
Оче? -Шта се десило?
Он Вас је зачарао. -Не може му се веровати, висости.
Он жели Ваш престол. -Џафаре! Био си мој најпоузданији саветник.
Хакиме, баци га у тамницу!
Требало би да размислиш о томе како се брзо коло среће окреће, Хакиме.
Ја сам одан султану, као што је требало и ти да будеш.
Закон је закон.
Принче Али, морам да се извиним.
Висости, допустите да Вам нешто објасним.
Ваша част и поштење никада више неће бити доведени у питање.
Племенитији и искренији младић никада није крочио у ове одаје.
Па, ја...
Био бих почаствован да те назовем сином,
ако је то жеља свих.
Освојио си принцезу.
Имао сам сумње након уводног дебакла,
али си се повратио. -Јесам, зар не?
Коначно сам се навикао да будем принц. -Нисам то мислио.
Био си у праву. Људи виде шта им се нуди.
Аладина нема, ја сам принц Али сад. -Све си схватио?
Размишљао сам о последњој жељи. Бићеш ми потребан.
Рекао сам да ћу те ослободити, али чуо си султана.
Не могу да пустим да све пропадне. -Значи, нећеш рећи истину?
Наставићеш живот у лажи? -Није лаж, људи се мењају.
Могу, како да не. -Да ли је то лоше?
Све је боље сада. Нико није повређен.
Зар да се вратим на улицу и крадем за живот?
Мислио сам да ће ти бити драго, али ти се само бринеш
да искористим жељу да те ослободим. -Брига ме за жеље.
Овде се ради о теби и томе што ти се дешава.
Пре би лагао некога кога волиш него да се одрекнеш свега овог.
Не разумеш, душе. Људи као ја морају да се претварају.
Мислим да ти не разумеш.
Што више добијеш претварањем, мање ћеш имати.
За 10.000 година никада ми
господар није био пријатељ.
Прекршио сам правила, спасао ти живот, а због чега?
Сламаш ми срце, мали. Сламаш ми срце.
Душе, не! Ма хајде!
Лампа. Господару, лампа.
Ко он мисли да је? Он треба да ми служи.
Остао сам исти као што сам био, зар не, Абу?
Шалиш се?
Зашто би протрљао лампу испод
свода?
Лопов, олош
Да ли би мислили то још
Да барем боље знају
Али принца не смем више глумити. Не, никако
Истина се мора рећи, претварати се не смем
Чак и да овај сан буде завршен
Чак и да она оде
од мене
Џафаре.
Требало је да одеш из Аграбе док си још могао.
Зашто да напустим град који припада мени? -Готово је.
Благо теби. -Трпео сам твоју неспособност
довољно дуго. -Хакиме. -Матора будала.
Душе, за моју прву жељу
ја желим да будем султан Аграбе!
Шта? -Како желиш, господару. -Не!
Хакиме. -Хакиме!
Служиш султану, тако да сада служиш мени.
Знаш закон, Хакиме!
Не.
Мој султане! -Мој султане!
Хакиме, прикупи војску за напад на Ширабад.
Ширабад! -Не можеш... -Довољно си говорила, принцезо.
Време је да радиш оно што је одавно требало, да заћутиш.
Стражо, одведите је!
Контролиши ту мачку за своје добро.
Раџа. Раџа!
Раџа, у реду је.
Не дирај је! -Оче.
Јасмин.
И схватите да вам је боље да вас виде, а не чују.
Довољно си говорила, принцезо, сада заћути.
Правила стара с камених плоча овде шефују
Неумољиво стоје и на ланце личе
Боље да те виде него да чују
Али сад је доста те приче
Зато јер ја
Распасти се не смем
Зато дођи и покушај да, покушај да ућуткаш ме
Јасмин!
Нећу заћутати
Морам се одупрети
У томе ћу успети
Јер једино знам да нећу отићи без речи, без речи
Олује пустите
Нек пробају да ме сломе
Ал' само улиће снагу гласу моме
Јер једино знам да нећу отићи без речи
Ланце све ћу бацити
Јер не мислим одустати
Ова крила сломљена
Исписаће небом траг од пламена
Нека одјекне мој глас
Нећу заћутати
Иако сви мислите да нећу успети
Једино знам да нећу отићи без речи, без речи
Јер и кад врат ми стегнете, научићу дисати
Зато немојте се играти
Јер једино знам да нећу отићи без речи
Без речи
Хакиме!
Водите је одавде!
Реци им, Хакиме.
Био си само дечак када је твој отац дошао да ради овде.
Одгајан си да постанеш војник од највећег поверења.
Као човек знам да си одан и праведан,
али мораш изабрати,
јер дужност није увек иста као част.
Није највећи изазов устати против непријатеља,
већ пркосити ономе чије нам је одобрење најважније.
Џафар није достојан твог дивљења нити жртве.
Не желим ништа осим славе за нашу Аграбу.
Не, ти славу тражиш за себе.
И хтео би да је стекнеш преко леђа мог народа!
Хакиме, ови људи ће следити тебе,
тако да је све на теби. Хоћеш ли ћутати
док Џафар уништава краљевство, или ћеш исправно поступити
и стати уз народ Аграбе?
Моја принцезо.
Опростите ми, мој султане.
Хакиме.
Стража, ухапсите везира.
Лампа! Протрљај лампу. -Дакле, овако ћемо.
Ни титула султана неће освестити успавану марву.
Требало је да знам. Ако се не клањате султану,
поклонићете се чаробњаку. Душе, ја желим да будем
најмоћнији чаробњак који постоји!
Како желите, господару.
Ово ће бити забавно.
Хакиме, имао сам велике планове за тебе,
али сада
ми више ниси од користи.
Нека те твоји људи прате и у тамницу.
И ти исто.
Принц Али!
Није ли то наш принц Али, или боље да кажем
Аладин.
Аладине.
Претварао се све време.
Варалица. Никада није било принца Алија.
Никада није. Он је само лажљиви лопов.
Жао ми је. -Ти си безначајан.
Ти си иритација коју нећу трпети након што ти обезбедим болну смрт
протеривањем у најудаљеније забити на Земљи.
Не!
Не. Не!
Абу. Абу!
Могао бих вас све само убити.
Не би то била адекватна отплата за године понижења и ниподаштавања.
"Не заборави своје место, Џафаре. Заборављаш се."
Џафаре. -Не, ти треба да патиш.
Као што сам ја патио. -Оче?
Да ме гледаш како владам краљевством? -Стани!
Или да гледаш војску како прождире твоје савезнике? -Престани.
Не, најбоља казна би била да ме гледаш
док узимам оно што највише волиш. -Не, молим те. Оче.
Да оженим твоју кћи. -Не! -Не.
Никада се неће удати за тебе.
Оче. Учинићу шта тражиш!
Само престани.
Престани.
Оче! Оче, да ли си добро?
Јасмин.
Абу!
Абу.
Да ли си добро? Идемо одавде.
Не.
Ваша висости, Султане, да ли имате искрену и слободну вољу
да прихватите принцезу Јасмин...? -Да.
Да, прихватам. Принцезо.
Принцезо Јасмин, да ли прихватате султана за свог мужа?
Хајде, жено. -Прихвати.
Ја...
Да?
Ја не прихватам!
Лампа, лампа! -Зауставите је!
Не, Јасмин! Не!
Не!
Лампа, Јаго!
Да ли си добро? -Да.
Држи се!
Лампа!
Абу!
Лампа!
Ћилиме, баци ме горе.
Абу!
Скочи!
Не!
Ниси ништа без свог штапа! Ништа.
Лампа!
Ћилиме!
Јасмин.
Казни их.
Дух нека гледа.
Као што је старац рекао,
требало је да напустиш Аграбу кад си имао прилику.
Рекао сам ти пре да циљаш даље.
Могао си бити најмоћнији у соби, али сада ја имам лампу.
Ја имам моћ.
Не можеш пронаћи оно што тражиш у лампи.
Покушао сам и омануо, а и ти ћеш. -Ти то мислиш, али ја сам султан.
Ја сам најмоћнији чаробњак икада.
Створићу царство које ће историја памтити.
Могу да уништим градове.
Могу да уништим краљевства.
Могу да уништим тебе. -Истина.
Али ко те је начинио султаном, начинио чаробњаком?
Увек ће бити нечег, неког, неког бића
моћнијег од тебе. -Шта то радиш? -Дух ти је дао моћ
и он ти је може одузети. -Он служи мени! -За сад.
Никада нећеш бити моћан као дух.
Сам си рекао.
Или си најмоћнији у соби или си ништа.
Увек ћеш бити други. -Други! Други!
Други? Тек други?
Он мени служи!
Постараћу се да то више нико не изговори.
Душе, као последњу жељу, ја желим да постанем
најмоћније биће у универзуму. Много моћније од тебе!
Много је нејасноћа са том жељом,
али најмоћније биће у универзуму стиже!
Најмоћнији, најзад.
Никад више други.
Мислио сам раније да имам моћ.
Најпре ћу уништити те будале у Ширабаду.
Шта си ми то урадио?
Ништа ја нисам урадио, Џафаре. -Шта си ми учинио?
То је била твоја жеља, а не моја.
Дух можда има неизмерну космичку моћ...
Али и мајушни животни простор.
Дух без господара се враћа у лампу.
Не! Не у лампу!
Запамтићу те, мали!
Запамти моје речи, нећу заборавити шта си ми учинио!
Збогом, Џафаре! -Папагају! Ти идеш са мном!
Не!
Оче. Оче. -Хајде.
Пар хиљада година у Пећини чудеса би требало да те смири.
Чекај. Како да ти се икад захвалим?
Не, нема потребе да ми се захваљујете.
Али се надам да ћете прихватити извињење.
Извињавам се обома, а посебно теби.
Ти заслужујеш толико тога.
Сви грешимо.
Аладине?
Надам се да ћеш наћи оно што тражиш.
То је прави неред, Абу. Пусти ме да га средим за тебе.
Прелепо.
Без тужног лица. Имам идеју.
За твоју последњу жељу. Бити племић је била добра идеја.
Само треба да мало импровизујемо. Ево шта мислим:
Аладин, принц ратник,
племенито срце земље у којој лопови дивљају.
Јасмин! Свиђа ли ти се?
Не? Добро, разумео јасно и гласно.
У реду, треба ти ово. Закони Аграбе донети указом султана.
У реду? А ево га "мора да се уда за принца".
Али само реци и овај закон ће нестати.
И ти и принцеза ћете бити заједно. -Закон ће само да нестане?
Молим те, као да није ни постојао.
Добро, да чујемо последњу жељу.
Добро. Последња жеља.
Душе? -Спреман сам. Ево га...
Ја желим... -Као трећу и последњу жељу.
Ја желим да те ослободим.
Шта?
Чекај.
Чекај, јесам ли ја...?
Чекај.
Нареди ми нешто. -Донеси ми џема.
Донеси га сам?
Донеси сам свој џем!
Хвала ти. -Не, хвала теби, душе.
Теби све дугујем.
Шта ћеш сада да радиш?
Заправо, постоји једна слушкиња
са којом бих радо обишао свет.
Ако ме она жели.
Када полазимо? Такође, хоћу децу. -Да, двоје.
Лиану анд Омара, с три године разлике.
Волеће нас обоје и запиткивати нас,
а ти ћеш их забављати песмама и причама.
Имаћемо брод. -На више спратова,
са величанственим једрима. -Ја бих радије мањи.
Савршено. -Савршено.
Седи са мном, дете. Жао ми је.
Оче, зашто се...? -Пусти да завршим.
Страховао сам да ћу те изгубити, као твоју мајку.
Једино сам видео малу девојчицу, а не жену каква си постала.
Показала си ми храброст и снагу.
Ти си будућност Аграбе.
Ти треба да будеш султанија.
Хвала ти, оче.
Као султанија, можеш да мењаш законе.
Он је добар човек.
Где је отишао?
Стани, лопове. Султанија ти наређује.
Султанија?
Да ли то значи да сам у невољи?
Само зато јер си ухваћен.
Могу ли твоји пријатељи ово
Никад ниси имао пријатеља као ја
Превод: ТЕЛЕГОН
Преузето са www.титлови.цом