Perustuu Christopher Isherwoodin romaaniin
Perjantai, 30. marraskuuta, 1962
Herääminen alkaa sanoilla "olen nyt".
Viimeisen 8 kuukauden ajan herääminen on sattunut.
Tajuan hiljalleen, että olen yhä täällä.
En ole koskaan pitänyt heräämisestä.
Jim sen sijaan heräsi aina iloisena.
Joskus hän oli aamulla niin iloinen, että teki mieli lyödä häntä.
Sanoin vain hölmöjen hymyilevän aamulla.
Vain hölmöt eivät tajua sitä -
että nykyisyys ei ole vain nykyisyyttä.
Se on ikävä muistutus. Eilisestä on kulunut päivä.
Viime vuodesta on kulunut vuosi.
Ja ennemmin tai myöhemmin tulee loppu.
Jim nauroi ja antoi suukon poskelleni.
En ole heti herättyäni George.
Ensin mietin, mitä Georgelta odotetaan -
ja miten hänen tulee käyttäytyä.
Kun olen pukeutunut ja kiillottanut kenkäni -
olen jäykkä mutta täydellinen George -
ja tiedän, mitä minun tulee esittää.
En oikeastaan näe peilistä kasvoja vaan ahdistuksen ilmentymän.
Yritä vain selvitä päivästä.
Aika melodramaattista.
Toisaalta -
sydämeni on särkynyt.
Tuntuu kuin uppoaisin. Hukkuisin. En saa henkeä.
Etkö sano mitään? - Oletko tosissasi? Mahtava paikka.
Mitä teet? Hetkinen. Lopeta.
Et ole valmis elämään lasitalossa. - Hommaa verhot, vanhus.
Sanot aina, että olemme näkymättömiä.
En tarkoittanut ihan tätä.
Ensi kertaa en näe tulevaisuuttani.
Kaikki päivät ovat harmaata massaa.
Mutta olen päättänyt, että tästä päivästä tulee erilainen.
Viimeinkin. Täällä on satanut koko ajan.
Olen istunut odottamassa puheluasi.
Taisin soittaa väärään numeroon. Tavoittelen George Falconeria.
Anteeksi, odotin toista puhelua. Teillä on oikea numero.
Miten voin auttaa? - Olen Harold Ackerley, Jimin serkku.
Aivan. Iltaa, herra Ackerley.
Minulla on ikäviä uutisia.
On sattunut auto-onnettomuus. - Onnettomuus?
Täällä satoi lunta, ja tiet ovat jäisiä.
Jim menetti tiellä autonsa hallinnan.
Hän kuoli ilmeisesti välittömästi.
Se kävi eilen, mutta Jimin vanhemmat eivät halunneet soittaa teille.
Vai niin. - He eivät tiedä, että soitan.
Halusin kuitenkin ilmoittaa.
Kiitos. - Tämä lienee kova järkytys.
Se oli järkytys meillekin.
Aivan.
Entä hautajaiset? - Ne ovat ylihuomenna.
Pitäisi kai lopettaa puhelu ja varata lentoliput.
Tilaisuus on vain perheelle.
Perheelle. Totta kai.
Kiitos soitosta.
Herra Ackerley? - Niin.
Mitä koirille tapahtui? - Koirille?
Paikalta löytyi yksi kuollut koira.
Oliko niitä toinenkin? - Pieni naaras.
En tiedä siitä. Olen pahoillani.
Kukaan ei ole maininnut toista koiraa.
Kiitos soitosta, herra Ackerley. - Näkemiin, herra Falconer.
Hei, Charley. - Mistä tiesit soittajan?
Kukaan muu ei soita ennen aamukahdeksaa.
Soitinko liian aikaisin?
Kuulostat kärttyisältä. - Päätä särkee.
Ajattelinkin soittaa. Voiko tämäniltaisen vielä perua?
Ei. Emme ole nähneet viikkoon.
Haluan tavata. - Tiedän. Olen pahoillani.
Nähdään illalla. Pitää mennä tai myöhästyn töistä.
Soitan vielä töistä. - Nähdään sitten.
Heippa, penska. - Heippa, vanhus.
Huomenta, herra George.
Näytätte huonovointiselta. - Huomenta, Alva. Nukuin huonosti.
Unohdit aamulla ottaa leivän pakkasesta. -Niin se pysyy tuoreena.
Ja jäisenä.
Työpöydälläni on tärkeitä papereita. Älä koske niihin.
Lisäksi kynäni vuoti sängylle.
Ei se mitään. - Alva?
Niin? - Kiitos. Olet mahtava.
Olemme pitäneet tarkasti silmällä -
neuvostojoukkojen määrää Kuubassa.
Meillä on varmoja todisteita, että...
ENGLANNIN LAITOS
Professori Falconer. Oppilas kävi kysymässä osoitettanne.
Osoitettani? Annoitko sen?
Annoin. Ei kai se haittaa?
Minun ei olisi pitänyt, mutta hän oli niin mukava.
Ennen kuin tiesinkään, hän...
Tuo kampaus sopii sinulle upeasti.
Näytät aina niin kauniilta.
Raikkaalta. Ja sinulla on kaunis hymy.
Arpège. - Professori?
Todella kaunis.
Useita ohjustukikohtia...
Huomenta, Don. - Huomenta, George.
Huomenta, George. - Huomenta, Grant.
Näytät kamalalta. Mitä olet puuhannut?
Katso ympärillesi.
Oppilaamme haluavat vain päästä töihin -
ja kasvattaa lapsistaan TV: n orjia -
jotka lauleskelevat jinglejä ja hajottavat tavaroita.
Pelotat minua. - Ovatko oppilaat sinusta helppoja?
He tuijottavat minua hölmösti. Kuin opettaisin vieraalla kielellä.
Miksi ihmiskunta pitäisi säästää? - Onko tämä sinusta hauskaa?
Ydinsodan uhka on todellinen. Se koskee sinuakin.
Taidat olla tosissasi. - Niin olen.
Luitko sen artikkelin pommisuojista? Omamme on ihan kohta valmis.
Maisemoimme pihan, jottei suojaa huomaa. -Niinkö?
Jos sana leviää, kaikki haluavat sinne. -Mitä sitten?
Kun ohjus tulee, ei ole aikaa tunteilla.
Jos maailmassa ei ole aikaa tunteilla, en halua elää siinä.
After Many a Summer Dies the Swan.
Olette kai lukeneet Huxleyn romaanin -
kuten kolme viikkoa sitten pyysin.
Miten kirjan nimi liittyy sen tarinaan?
Herra Mong. -Ei se liitykään.
Kirja kertoo pohatasta, joka pelkää olevansa liian vanha naiselleen.
Ja hän luulee, että nuorempi mies...
Russ.
Mitä?
Herra Hirsch.
Sivulla 79 herra Propter sanoo -
että Raamatun typerin kohta on: "He ovat vihanneet minua syyttä."
Oliko natsien juutalaisviha oikeutettua?
Onko Huxley antisemitisti? -Ei.
Herra Huxley ei ole antisemitisti.
Natsien juutalaisviha oli väärin, mutta heillä oli siihen syynsä.
Syy vain ei ollut todellinen.
Syy oli kuviteltu. Se syy oli pelko.
Unohdetaan hetkeksi juutalaiset.
Mietitään erästä toista vähemmistöä.
Sellaista, joka voi olla huomaamaton.
On monia vähemmistöjä, kuten blondit.
Tai pisamanaamaiset ihmiset.
Vähemmistöä pidetään vähemmistönä vain jos se on uhka enemmistölle.
Uhka voi olla todellinen tai kuviteltu. Siitä syntyy pelkoa.
Ja jos vähemmistö on näkymätön -
se herättää vielä enemmän pelkoa.
Vähemmistöjä vainotaan pelon vuoksi.
Syy on siis aina olemassa. Syy on pelko.
Vähemmistöjen edustajatkin ovat ihmisiä.
Samanlaisia kuin me.
Ette pysy kärryillä. Tehdään näin:
Unohdetaan tänään Huxley ja puhutaan pelosta.
Pelko on todellinen vihollisemme.
Pelko on valtaamassa maailmamme.
Sen avulla voidaan manipuloida kansaa.
Poliitikot käyttävät pelkoa hyväkseen.
Pelon vuoksi ostamme turhia tavaroita. Miettikää nyt.
Pelkäämme, että tänne hyökätään. Että kaikkialla on kommunisteja.
Että jokin Karibianmeren pikkuvaltio uhkaa meidän elämäntapaamme.
Että tummaihoiset valtaavat maailman.
Pelkäämme Elviksen lanteita!
Se saattaa olla aiheellinen pelko.
Pelkäämme pahanhajuisen hengityksen pilaavan ystävyyssuhteemme.
Pelkäämme vanhuutta ja yksinäisyyttä.
Pelkäämme hyödyttömyyttä ja ettei kukaan välitä puheistamme.
Hyvää viikonloppua.
Professori! Voimmeko jutella?
Miksette puhu aina noin? - Se ei mennyt kovin hyvin.
Minä pelkään milloin mitäkin. Jos siitä puhuu, vaikuttaa typerältä.
Etkö puhu siitä edes Loisille?
Hän ei pelkää mitään. - Kaikki pelkäävät, Kenny.
Mitä te pelkäätte? - Autoja.
Miten autoja pelkäävä voi elää Los Angelesissa? -Ehkei voikaan.
Joskus pelko melkein lamaannuttaa minut.
Panikoin ja tuntuu kuin räjähtäisin.
Saanko kysyä erästä asiaa? - Jos haluat.
Oletteko ollut pilvessä?
Kuinka vanhalta vaikutan? - Oletteko käyttänyt huumeita?
Totta kai, Kenny. - Mitä huumeita?
Ei puhuta siitä täällä, herra Potter.
En pärjäisi ilman aineita.
Onko meskaliini tuttua? - En pidä siitä.
Ajoin toisen kulmakarvani pois otettuani sitä.
Mitä? -Katsoin peiliin. Se oli virhe meskaliinipöhnässä.
Luulin kulmakarvojen valtaavan kasvoni ja ajoin toisen pois.
Pidin kulman päällä laastaria viikkoja. Noloa.
Ettekö käyttänyt sitä toiste? -Etkö kuunnellut? Ajoin kulmakarvani.
Halusin kokemuksen, en pilata kasvojani.
Jos tulee tarvetta, minulta saa aineita.
Oletko ihan sekaisin?
Anteeksi. Ette varmasti halua jutella. -Miten niin?
Loisin mielestä olette salamyhkäinen.
Kuten tänään, kun kuuntelitte, kun jauhoimme sontaa Huxleysta.
Ette te kaikki. Sinä pysyit hiljaa.
Tarkkailin teitä. Annoitte meidän puhua.
Sitten kerroitte, mikä on homman nimi.
Ette koskaan tunnu kertovan kaikkea.
Se voi olla totta. Jossain määrin.
En yritä olla salamyhkäinen.
En vain voi puhua kaikesta täällä.
Joku ymmärtäisi väärin.
Yritin äsken olla avoin. Se ei toiminut.
Mitä tulitte ostamaan? -En mitään. Olin menossa dekaanin luo.
Kävelittekö tänne vain minun vuokseni?
Miksipä en? - Ansaitsette jonkin lahjan.
Valitkaa siitä.
Minä tarjoan. - Kiitos.
Luulin, että otatte sinisen. - Miksi?
Sininen on hengellisyyden väri. - Miksi olisin hengellinen?
Valitsit punaisen.
Mitä punainen merkitsee? - Monta asiaa. Raivoa, himoa...
Ihan tosi?
No... Nähdään taas.
Haloo? - Mitä puuhaat, penska?
Olen lueskellut. Miten päivä on mennyt?
Hyvin. Tarvitseeko tuoda jotain illalla?
Kiitos, mutta kaikkea taitaa jo olla.
Ole ystävällinen ja tuo pullo giniä.
Tanquerayta. Pidän pullon väristä.
Rakastat sen sisältöä. Milloin tulen?
Seitsemän maissa. Sopiiko? - Totta kai. Nähdään sitten.
Heippa, Geo. - Heippa, penska.
Kaunista.
Niin? - Oletteko lähdössä jonnekin?
Miksi muuten istuisin autossa? - Ei, vaan oletteko lähdössä lomalle?
Mitä? - Näin, kun siivositte huoneenne.
Mitä oikein haluat, Kenny?
Ehkä voisimme käydä joskus drinkeillä.
Minkä takia? - En oikein tiedä.
Teillä voisi olla mukavaa, ja tunnutte tarvitsevan ystävää.
Niinkö? - Siltä vaikutatte.
Saatat olla oikeassa.
Ehkä joskus toiste. Olen myöhässä.
Kiitos kutsusta -
ja aiemmasta juttutuokiosta.
Pysy erossa meskaliinista.
Päivää, herra Falconer. - Kuinka voitte?
Hyvin. Haluatteko tallelokerollenne?
Haluan. - Tulkaa perässä.
Olkaa hyvä.
Allekirjoitus tuohon.
Kiitos.
Kerro ystävästäsi Charlottesta.
Mitä haluat tietää?
En tiedä. Vaikutatte kovin läheisiltä.
Kuin olisitte seurustelleet joskus.
Oletko maannut hänen kanssaan? - Olen.
Kerro lisää. - Pari kertaa, kun olimme nuoria.
Se merkitsi hänelle enemmän kuin minulle.
Se tapahtui kauan sitten Lontoossa.
Rakastan Charleya. Olemme kuitenkin vain ystäviä.
Olen hämilläni. Miksi olet kanssani, jos panet naisia?
Rakastun miehiin. Rakastuin sinuun.
Kaikkihan panevat naisia nuorena.
Minä en pannut. -Nyt vitsailet.
Enhän. Se ei koskaan kiinnostanut minua.
Oletpa sinä moderni.
Juuri sen huomasin sinussa ensiksi.
Olit niin itsevarma.
Miten noin nuori voi olla itsevarma?
Olenko muka itsevarma? - Totta kai.
Olen valmis. Kiitos.
Herra Falconer? Voimmeko auttaa vielä jotenkin?
Tarvitsen rahaa enkä löydä sekkivihkoa.
Ei ole minun päiväni. Pieni hetki.
Äiti ei pidä tuuheista kulmakarvoista.
Minusta sinun ovat kauniit.
Niin sinunkin. - Miksi olet surullinen?
Haluatko tavata Charlton Hestonin?
Ben-Hurin?
Se on skorpionimme.
Annamme sille joka ilta jotain uutta tapettavaa.
Isästä purkki on kuin Colosseum. Veljeni Tom lisäsi nämä pylväät.
Hän haluaa lavastajaksi.
Se ei ole syönyt hämähäkkiä, koska se on yhä täynnä eilisestä koista.
Isä haluaisi panna sinut Colosseumille.
Ihanko totta? Miksi?
Hän sanoi sinua pinkkitossuksi mutta eihän sinulla edes ole tossuja.
Tomkin taitaa olla pinkkitossu, mutta...
Hänellä on lenkkarit.
Hän pakotti minut hoitamaan hiuksiani.
Kananmunalla. Kiiltääkö tukkani?
Miksi häiritset herra Falconeria?
Ei hän häiritse, Susan. Miten voit? - Mukava nähdä, George.
Pidämme illalla pienet juhlat. Pääsisitkö tulemaan?
Kiitos, mutta minulla on suunnitelmia.
Ehkä joskus toiste.
Jätetään herra Falconer rauhaan.
Näkemiin. - Näkemiin, Susan ja Jennifer.
Voinko auttaa? - Ostaisin tähän ammuksia.
Selvä. Tämä on hyvin vanha ase.
Meillä olisi nyt käsiasealennus.
Ehkä jotain rouvalle? - Vain ammuksia.
Olkaa hyvä. Tuleeko muuta? - Ei kiitos.
Se tekee 2,29 dollaria.
Anteeksi. Ei kai se murissut teille?
Sitä harmittaa jäädä autoon.
Se on upea. Mikä sen nimi on? - India.
Siirry.
Siirry, kulta.
Omistin sileäkarvaisia kettuterriereitä.
Ne ovat harvinaisia.
Ne haisevat paahtoleivälle.
Tämä on vielä pentu, vai mitä?
No... Hyvää illanjatkoa. - Samoin. Öitä, India.
Anteeksi. - Ei se mitään.
Ostan sinulle uuden askin.
Ei tarvitse. - Minä vaadin.
Kiitos. Anteeksi lasinsiruista.
Ole hyvä. - Kiitos.
Hei! Haluatko yhden? - Ei kiitos.
Voisin sittenkin ottaa yhden. Kiitos.
Carlos. - Mitä sanoit?
Carlos. Kysyit nimeäni. Oletko kunnossa?
Olen. Anteeksi.
Olet upea. Sinulla on mahtavat kasvot.
Nauti niistä. Se on suuri lahja.
Puhut täydellistä espanjaa. - Kiitos.
Olisi pitänyt käyttää sitä enemmän. - No, vielähän sinä ehdit.
Mitä teet?
Emmekö mene jonnekin? - Emme.
Kiitos kuitenkin.
Savusumu tekee taivaasta tuon värisen.
En ole ennen nähnyt tuollaista taivasta.
Kamalatkin asiat voivat olla kauniita.
Saanko toisen savukkeen? - Totta kai.
Etkö tosiaan halua ajelulle? - En.
Mistä olet? - Madridista.
Miten päädyit tänne? - Se on pitkä juttu.
Tapasin Madridissa amerikkalaisen, joka kutsui minut luokseen -
ja sanoi hankkivansa minulle agentin.
Hän ei tajunnut, että puhun aksentilla.
Pidän aksentistasi. Puhut hyvin.
Miten opit englantia?
Äidilläni oli amerikkalainen miesystävä.
Onko äitisi Madridissa? - On. Hän on parturi.
Hän leikkasi hiukseni ennen lähtöäni. Pidätkö hiuksistani?
Näytän James Deanilta.
Olet parempi kuin hän. - Niinkö? Kiitos.
Yleensä minut isketään seksin vuoksi.
Sinä iskit minut.
Tämä on minulle vakava päivä. - Mikä nyt voi olla niin vakavaa?
Yritän päästä yli vanhasta rakkaudesta.
Äidistäni rakastajat ovat kuin busseja.
Kun odottaa, uusi saapuu kohdalle.
Minun pitää mennä.
Olen mukava mies. Tarvitset jonkun, joka pitää sinusta.
Kiitos, mutta olen lähdössä matkalle.
Sinun vuorosi vaihtaa levyä.
En vaihda. On sinun vuorosi. Et edes pidä musiikkimaustani.
Olen liian vanha nousemaan.
Olet vanha vain kun haluat. Mitä luet?
MUODONMUUTOS
Masentavaa sontaa. - Oppituntia varten.
Mitä älyllistä sinä sitten luet?
AAMIAINEN TIFFANYLLA
Älä ole noin omahyväinen.
Koiran elämä on mahtavaa.
Etkö kadehdi sitä? -Miksi? Koska se voi haistella takamuksia?
Kiva. En tarkoittanut sitä. Se voi tehdä, mitä haluaa.
Eilen olin pihalla, ja Susan tuli juttelemaan.
Susanin ärsyttävä kakara Christopher tuli siihen leikkipyssynsä kanssa.
Koiramme käveli pojan luokse -
nosti jalkaa ja kusi hänen kengilleen.
Se kusi pojan päälle.
Teeskentelin, että olen hyvin vihainen.
Se oli mahtavaa. Olisitpa nähnyt.
Mitäs kiusaavat aina koiraparkaamme.
Ota oppia koirilta. Ne eivät valvo ja murehdi.
Tanssimme niiden pillin mukaan.
Ne ovat hienostuneita loiseläimiä.
Tyhmät otukset ovat aina onnellisia. Esimerkiksi äitisi.
Ne elävät tässä hetkessä.
Mikä voisi olla nyt parempaa kuin maata kanssasi tässä?
Jos kuolisin nyt, se ei haittaisi.
Minua se haittaisi.
Ole hiljaa ja vaihda toinen levy.
Hyvä vastaus.
Voisin ottaa koirat mukaan Denveriin.
Äitini rakastaa niitä. Ne ovat kai niin samanlaisia kuin hän.
Pysy siinä, vanhus.
SOLMITAAN WINDSOR-SOLMULLA
En unohtanut giniä.
Tulen kymmenessä minuutissa.
Christopher, olisiko kivaa kuolla? - En tiedä.
Kohta tiedät, jos jatkat tuota. Mene kotiisi ja lopeta ammuskelu.
Ihana nähdä.
Tule sisään.
Tuoksuu hyvältä. Missä Louisa on?
Vapaalla. Kokkaan itse. - Ihanko totta?
Kokeilen jotain uutta. - Kokkaamisesi on uutta.
Älä viisastele. Aion pitää tänään hauskaa.
Tein kaksi uudenvuodenlupausta. Lupaus yksi:
en valita kamalista ex-miehistä ja välinpitämättömistä lapsista.
Entä toinen lupaus? - Ai niin.
Poltan ja juon enemmän. Hitot kaikesta! Tee minulle drinkki.
Otan gin tonicin. Pidä varasi, kulta.
Tulossa.
Ihanaa, että tulit. - Minulla oli syyni.
Halusin puhua sinulle. - Älä viitsi, Geo.
Mikset voi myöntää, että olet ihana?
Aikaisille uudenvuodenlupauksille.
Kippis.
Mitä sinä lupaat?
Päästän irti menneisyydestä lopullisesti ja ikuisesti.
Tarjoatko tulta?
Kulta, et näytä hyvinvoivalta. Sait viime vuonna sydänkohtauksen.
Ei se ollut... - Ihan sama. Et näytä hyvältä.
Voin ihan hyvin. Väsyttää vain. On vähän univaikeuksia.
Sen ymmärtää. Olit Jimin kanssa 16 vuotta.
Minäkin ajattelen Richardia joka päivä. On vaikeaa olla yksin.
Ainakin sinulla on töitä ja elämä.
Mennäänkö syömään?
Olen kokannut tosi ahkerasti.
Mitä meinaat? - Kukaan ei ole enää "vanha".
Eräs oppilaani sanoi minua "senioriksi".
En halua olla vanha, mutten kyllä seniorikaan.
Amerikka on nykyään niin mauton.
Kulttuuri ja hyvät tavat ovat mennyttä. -Nuorilla ei ole tapoja.
Autopesulassa nuori mies katseli minua ja kysyi, olenko aito blondi.
Mitä vastasit? - Katsoin häntä ja sanoin:
"No, jos seisoisin päälläni, olisin hyvältä tuoksuva brunette."
Etkä! - Sanoin!
Parasta on, ettei hän tajunnut vitsiä.
Olit jo Lontoossa melkoinen rääväsuu.
Eräskin lesbo heitti sinua drinkillä -
kun kysyit, onko hänellä reilun kokoinen rinkeli.
Palataan Lontooseen kahdestaan, Geo.
Ei kiitos. - Kaipaat Lontoota.
Toisinaan. Ehkä jos Jim olisi elänyt.
Hän olisi halunnut asua Englannissa. - Olisiko hän suostunut muuttamaan?
En tiedä. Eikä sillä enää ole väliä.
Mikä tämä on? - Äitini vihkisormus.
Löysin sen laatikosta, kun siivosin.
Charley, tarvitsemme molemmat drinkin.
Odota, odota!
Rakastan tätä kappaletta. - Olet kaheli.
Tulehan, vanhus.
Älä liiku.
Kiitos.
Tyylikäs savuketemppu. - Olen aina halunnut tehdä noin.
Et edes tupakoi. - Koska Jim vihasi sitä.
Miksen polttaisi nyt? En minä siihen kuole.
On mukavaa maata tässä kanssasi.
Kaipaatko ikinä tätä?
Sitä, mitä meillä olisi voinut olla? Oikeaa suhdetta ja lapsia?
Minulla oli Jim. - Ei, tarkoitan oikeaa suhdetta.
Puhutaan nyt suoraan. Sinun ja Jimin suhde oli mahtava -
mutta eikö se ollutkin vain korvike?
Uskotko vielä kaikkien näiden vuosien jälkeenkin noin?
Että Jim oli oikean rakkauden korvike?
Jim ei ollut mikään korvike.
Tajuatko? Kukaan ei voi korvata Jimiä!
Oliko suhteesi Richardiin muka aito?
Hän jätti sinut yhdeksän vuoden jälkeen!
Olin Jimin kanssa 16 vuotta, ja olisimme yhä yhdessä jos hän eläisi!
Eikö se ole muka aitoa? -Anteeksi. Tiedän, kuinka rakastitte toisianne.
Minua vain harmittaa, ettet rakastanut minua niin.
Kukaan ei ole rakastanut minua niin.
Richard ei rakastanut minua. Ainoastaan ulkonäköäni.
Kasvatin Clayn ja rakastin häntä, ja kasvettuaan hänkin jätti minut.
Elämässäsi ei ole mitään vikaa. Haluat sääliä itseäsi. Nautit siitä.
Etkö sinä muka nauti? Olet samanlainen.
En nauti itseni säälimisestä.
Enkä minä. En nauti siitä lainkaan.
Yritin turhaan roikkua Richardissa, ja nyt Claykin on aikuinen.
Mitä minä teen? Kerro minulle!
Sinulla on ystäviä. Pärjäät kyllä. - Ystäväni eivät tarvitse minua.
Ellet olisi tuollainen hintti, olisimme voineet olla onnellisia.
Minulla on sinut vain, koska Jim kuoli.
Menetän sinut taas. Naisena on vaikeaa.
Olen tehnyt kaiken oikein, eikä seuranani ole kuin ginipullo.
Kokeile rinkeliä ginin kanssa.
Haista paska.
Olet niin dramaattinen. Pieni kyynel alkoi jo muodostua silmäkulmaani.
Lopeta nyt. Olet yhä tyrmäävän kaunis.
Kunhan vain nouset sängystä etkä valita koko ajan kaikesta.
Muuta Lontooseen. Luo uusi elämä. Muutu, jos olet onneton naisena.
Tiedät kaikki vastaukset. - En muuten tiedä.
Mikset itse tee jotain elämällesi?
Muuta Stanfordiin. Kelpaisit opettajaksi mihin tahansa.
Olen saanut täällä jotain aikaiseksi.
Anteeksi. Ei olisi pitänyt sanoa noin.
Pelkään, mutta taidan tosiaan palata Lontooseen. -Miksi pelkäät?
Asuessani Lontoossa olin nuori ja optimistinen.
Amerikkaan lähtö oli suurin unelmani.
Kotiinpaluu merkitsee tappiota.
Mikään ei mennyt niin kuin suunnittelin.
Mikään harvemmin menee.
Elät menneessä. Ajattele tulevaisuutta.
Menneessä eläminen on tulevaisuuteni.
Ei kuitenkaan sinun. Olet mies.
Ja tänään olet melkoinen tylsimys.
Emmekö voisi vielä sääliä itseämme?
Otetaan vielä yhdet drinkit. - Minun pitää mennä.
Saata minut ovelle. - Ei, meillä oli niin hauskaa!
Milloin näemme taas?
Etkö palaakaan Englantiin? - En varmasti.
Siitä olisi liikaa vaivaa.
Eikä Jim haluaisi, että jätän sinut yksin tänne.
Pärjään kyllä. Tiedän kaikki vastaukset.
Mitä teet viikonloppuna?
Ajattelin levätä rauhassa.
Et ole koskaan ottanut minua vakavasti.
Minä yritin, Charley. Kauan sitten.
Se ei vain toiminut.
Hyvää yötä, Charley.
Nuku hyvin.
Patrick, olut ja Lucky Strikes -aski!
Anteeksi.
Sisällä on liian kuuma. - Niin on.
Haluatko savukkeen? - En polta.
Kamala tungos. - Nyt on lauantai.
Yleensä täältä vain isketään joku ja painutaan rannalle hommiin.
Villiä touhua. Ihme, ettei joku kutsu poliiseja.
Onko täällä aina tällaista? - Sodan loputtua.
Tämä on suorastaan pakanallista touhua.
Olen Jim. - George. Hauska tavata.
Etsin ystäviäni, mutta en löydä heitä.
Minä vain halusin kylmää olutta.
Asutko lähistöllä? - Canyonissa.
Milloin muutit sinne? - 1938. Mistä olet kotoisin?
Coloradosta. Pidän Los Angelesista. Meri on lähellä.
Jään kai tänne, kun pääsen palveluksesta.
Ehkä olen jonkinasteinen pakana.
Sinun jälkeesi.
Hei vaan. - Hei.
Tarjoatko drinkin? - Taidan olla varattu.
Sepä harmi. Todella harmi.
Otatko oluen?
Patrick, viskipullo ja Lucky Strikes -aski.
Antaa olla, Patrick.
Iltaa, herra Potter.
Iltaa, professori. Mitä me juomme?
Viskiä. - Selvä.
Käyn täällä usein. Asun lähistöllä.
Tiesitkin sen jo. - Camphor Tree Lanella.
Teillä on yhä tuo mukananne.
Elämän pieniä lahjoja pitää arvostaa.
Mitä teet täällä? - Ajelin lähistöllä.
Siinäkö kaikki? - En tiedä.
Etsitkö minua? - Ehkä. En tiedä.
Päässäni pyörii kaikenlaista. - Kuten?
Asioita, joista puhuitte tunnilla. - Eivät ne ole tärkeitä.
Ovathan. Tuntinne ovat mahtavia.
Mutta puhumme aina vain menneisyydestä.
En välitä siitä. - Entä nykyisyydestä?
Kunpa se olisi jo ohi. Nykyisyys on tylsää.
Ellei tätä iltaa oteta lukuun.
Mitä? - Nykyisyys on tylsää, tämä ilta ei.
Juodaan tälle illalle. - Tälle illalle.
Et pidä menneestä tai nykyisyydestä. Entä tulevaisuudesta?
Mistä? Jospa Kuuba tuhoaa meidät? - Kuolemakin on tulevaisuutta.
Anteeksi. En halunnut masentaa. - Ei se ole masentavaa, vaan totta.
Meitä kaikkia odottaa sama tulevaisuus.
Kuolema. - Olette kai oikeassa.
Ellei nauti nykyhetkestä, ei voi odottaa paljoa tulevaltakaan.
Olen miettinyt tuota.
Mutta koskaan ei voi tietää.
Ajatellaan tätäkin iltaa.
Tunnen oloni lähes aina yksinäiseksi.
Niinkö? - Olen ollut aina yksinäinen.
Synnymme yksin, kuolemme yksin.
Ja kun me elämme, olemme yksin vankeina kehoissamme.
Tosi outoa.
Sen ajatteleminen hirvittää.
Voimme kokea maailman vain omien aistiemme kautta.
Kuka tietää, millainen oikeasti olette?
Tiedän vain, millainen olette minusta.
Olen sellainen, miltä vaikutankin.
Jos katsoo tarkasti.
Elämä on ollut elämisen arvoista -
vain niiden muutamien hetkien vuoksi -
kun olen saanut todellisen yhteyden toiseen ihmiseen.
Minulla olikin aavistus teistä. - Oliko?
Kyllä, professori. Aavistelinkin, että olette romantikko.
Kaikki sanovat aina -
että ikä tuo mukanaan kokemusta, ja että se on mahtavaa.
Paskapuhetta. Olen nyt entistä höpsömpi.
Ihanko totta? - Ehdottomasti.
Elämänkokemus on siis turhaa.
En sanoisi noin. Kuten Huxley sanoi:
"Kokemusta ei tule tapahtumista, vaan tapahtumien käsittelystä."
Mennään uimaan. - Sopii.
Mitä? - Testasin teitä.
En uskonut, että olette höpsö -
joten päätin ehdottaa jotain todella epätavallista.
Jos olisitte epäröinyt hetkenkin, olisin tiennyt, että puhutte paskaa.
En puhunut. Puhuitko sinä?
En hitossa!
Tulkaa, autan teidät alas.
Mennään.
Tulkaa!
Professori!
Eiköhän tämä riitä.
Olen kunnossa. - Mutta minä palelen.
Voimmeko mennä teille? - Tietenkin.
Minne muuallekaan? - Niinpä.
Oletko ihan sekaisin? - Mitä nyt?
Lähdetkö tuon näköisenä? - Mehän olemme näkymättömiä.
Teitä ei pitäisi päästää yksin ulos.
Hankkiudutte vaikeuksiin. - Takuulla.
Otsassanne on haava.
Voit käydä suihkussa, jos haluat.
Ettekö te käy?
Britit ovat mielellään kylmiä ja märkiä.
Meidän pitää tehdä jotain haavallenne. Onko laastareita?
Menettekö telttailemaan? - Olen kunnossa.
Pysykää siinä. Palaan kohta.
Istukaa.
Kallistakaa päätänne.
Tällä kertaa ette voi väittää, että laastari johtuu meskaliinista.
Olisi hyvä riisua märät vaatteet.
Selvä.
Onko sinulla kylmä? - Ei.
Otatko juotavaa? - Olutta, jos sitä on.
Muuta ei olekaan. Kaksi olutta tulossa.
Asutteko täällä yksin? - Nykyään asun.
Asuin ennen arkkitehtiystäväni kanssa.
Ikäiseni uneksivat tällaisesta elämästä.
Mitä muuta voisi haluta?
Voi olla yksin ja tehdä mitä tahansa.
Sellaisenko elämän haluat? - Ettekö usko minua?
Jos kerran haluat elää yksin, miksi olet Loisin kanssa?
Miten Lois liittyy mihinkään?
Käsitin, että olette yhdessä.
Emme oikeastaan. Hän on hyvä tyyppi ja ystäväni, mutta...
Haluatte tietää, makaammeko yhdessä.
Miten on? - Kerran makasimme.
Miksi vain kerran?
En tarkoittanut, että vain yhden kerran.
En haluaisi puhua nyt Loisista. Paljonko kello on?
Rannekelloni on pysähtynyt.
Haluatteko, että lähden?
Älä hölmöile. Hae meille toiset oluet.
Oliko tuo käsky?
Totta hitossa.
Säälittävää...
Sanoitteko jotain?
Miksi tulit tänne?
Miksi kysyit sihteeriltäni, missä asun?
Halusin tavata yliopiston ulkopuolella.
Miksi?
Joskus tunnen oloni hulluksi, koska olen niin erilainen kuin muut.
Teille voin puhua.
Olin myös huolissani teistä tänään.
Minusta? Minkä ihmeen takia?
Kaikki on hyvin.
Muutaman kerran elämässäni kaikki on ollut täysin selkeää.
Muutaman sekunnin ajan hiljaisuus peittää metelin alleen -
ja voin tuntea ajattelemisen sijaan.
Näen kaiken hyvin terävästi, ja maailma vaikuttaa raikkaalta.
On kuin kaikki olisi luotu juuri äsken.
Nämä hetket eivät kuitenkaan kestä.
Vaikka niihin takertuu, ne katoavat.
Nämä hetket ovat elämäni.
Ne vetävät minut takaisin nykyhetkeen.
Ja silloin tajuan, että kaikki on juuri niin kuin pitääkin olla.
Ja ihan noin vain... tuli loppu.
Suomennos: Juho Lähde Broadcast Text International