'SOM ØJET, SÅ OBJEKTET.'
Jeg er en skuespiller, som giver en stemme til hullet i filmens centrum.
For alle film er delvist en selvbiografi.
For alle billeder har en ramme.
Og hver ramme ekskluderer en verden uden for dens kanter.
Når vi forstår noget, siger vi stadig: 'Jeg ser.'
Der filmes stadig. Nu går vi i gang med eksperimentet.
Tænd for lyd og kamera.
Hvilken er din rolle?
Vi filmer. Værsgo.
Hej, allesammen. Tak, fordi I ville være med i vores studie.
- Hej. - Hej.
Vi forsker i neurovidenskab og folks reaktion på medieindhold.
Jeg gør dig klar med disse instrumenter.
Vi har flere instrumenter, som vi måler reaktionerne med.
Når I ser indholdet, er der sensorer-
-som opfanger, om det er spændende eller underholdende.
På den side. Det samme her.
Skub dem videre tilbage? Sidder de fint? Hvad med headsettet?
- Føles headsettet fint? - Godt.
Vend dig mod mig. Er det bekvemt?
Vi laver nogle kalibreringsøvelser.
Luk øjnene.
Åbn øjnene. Luk øjnene.
Hold dem lukket.
Hold dem lukket. Slap af.
Hold dem lukket.
Åbn øjnene.
Så er det nu.
- Skal jeg stoppe her? - Ja, og sig velkommen.
Kan du stoppe længere tilbage, så der ikke er så meget sol?
- Sig til. - Måske her. Den åbner sig her, ikke?
Hvis den åbner sig, kan vi beholde samme eksponering.
Så vender du dig om og scanner øjet. Så følger vi dig.
Kom indenfor.
Tak. Du er identificeret.
Velkommen til Axons hovedkvarter.
I dag skal vi se på vores produkter og lave en rundvisning.
Her er IT-afdelingen for hele firmaet. Flere mødelokaler.
Herovre har vi økonomiafdelingen. Hvert område har sin afdeling.
Vi har disse gangbroer for at give stedet en højteknologisk fornemmelse.
Der er ingen hemmeligheder her.
Hele C-afdelingen er åben. Jeg kan se, hvad de laver.
Man ved, hvad der sker. Gennemsigtighed er godt for åbenhed.
Når man ved, hvad der sker, føles åbenheden rigtig god.
Man antager en positiv hensigt. Det gør firmaet bedre.
Vi går op til tredje etage.
Men først vil jeg vise den sorte kasse. Det kalder vi den.
Vi kalder vores udviklingsafdeling for den sorte kasse.
De er i en sort kasse. De skal ikke vise, hvad de arbejder på.
De skal være skjulte, men ser på os. Som en bil med tonede ruder.
De kan se os, men vi kan ikke se dem så godt.
Så føles det, som om de arbejder på noget unikt og kraftfuldt-
-som ikke skal afsløres endnu. Det er den sorte kasse.
Alle siger, de arbejder i en sort kasse, men vi sætter dem i en.
1874. Verden gør sig klar til århundredets astronomiske begivenhed:
Venuspassagen.
Et par gange hvert århundrede krydser Venus ind foran Solen.
Ved at måle tiden Venus er om dette-
-kan astronomer fastslå, hvor langt planeten har bevæget sig.
Ved at sammenligne forskellige målinger-
-kan man udregne afstanden mellem Jorden og Solen via triangulering.
Processen kaldes solparallaksen, og udregningen er grundlaget-
-for astronomiske kort over Universet og navigationskort på Jorden.
En måling er kun så præcis som målingsinstrumentet.
Før 1874-
-var astronomer afhængige af specialister for observationer.
De aktiverede et målingsapparat, når passagen begyndte.
Men hver observatør havde forskellige reflekser. Det gav forskellige tider-
-og forskellige udregninger.
En anden forhindring var i vejen for korrekt observation.
Når Venus nærmede sig Solens kant, virkede den til at blive flydende-
-hvilket skyldes forstyrrelser i plantens atmosfære og teleskoplinser.
Astronomer kaldte fænomenet 'black drop effect'.
Den aktive observation forstyrrer observationen.
Hvor verden møder billeder af verden, falder billeder fra hinanden.
For forskere gav passagen en mulighed for, at teknologi-
-kunne overvinde begrænsningerne hos den menneskelige observatør.
Men alle var ikke overbeviste om deres succes.
Filosoffen Henri Bergson skrev om passagen-
-at ethvert forsøg på at måle passagen ville ende i fiasko.
Venus, som forskerne så den, viste ikke sin sande natur-
-men kun begrænsningerne af menneskelig observation.
Han skriver: 'Der findes ingen form.'
'Da form er ubevægelig, og virkelighed er bevægelse.'
'Det virkelige er formens konstante forandring.'
'Form er kun et øjebliksbillede af en passage.'
- Godmorgen. - Godmorgen, sir.
Jeg ser mange, jeg genkeder. Spændende. Især denne lille fyr.
Jeg er Robert Corso og laver kropskamerauddannelsen.
Det er en speciel dag. Vi har et par ekstra kameraer i lokalet i dag.
Vi skal gennemgå tre ting, når vi taler om kropskameraerne i dag.
Første blok er, hvordan kameraet fungerer, og hvordan I bruger det.
Så gennemgår vi hjemmesiden.
Hvordan I kommer ind, søger, finder og afspiller videoer.
I sidste del skal vi tale om retningslinjer. Det er det.
Så får I jeres kamera og telefon. Vi laver en testvideo sammen.
I lærer at uploade den, og vi registrerer jer på hjemmesiden.
Er der spørgsmål, før vi går i gang?
Sig, hvor vi vil gå ind, og hvad dette er.
Vi skal ind i vores produktionsafdeling hos Axon.
Nu er vi i observationsrummet. Nogle skal ikke have fuld adgang.
Nu kan jeg vise, hvordan man tænder og slukker.
Det er her, hvor al aktiviteten finder sted.
Det er her, hvor vi laver vores kropskameraer-
-Taser-våben og tilbehør. Alt, man bærer på kroppen, laves her.
Først ser vi på Axons kropskameraer.
Her laver vi Axon Body 2.
Her er linsen en del af selve styreenheden.
Jeg kan bære kameraet og filme. Det sættes fast med en magnet.
Det er virkelig et kropskamera.
Her sørger vi for, at kameraet fokuserer korrekt.
Her kontrollerer vi linsen. Der er kvalitetskontrol hele vejen.
Vi sikrer, at kameraet imiterer det menneskelige øje.
Det her er en unik linse. Vi vil ikke, ikke imitere øjet.
Vi vil ikke kunne se i mørke. Det kan mennesker ikke.
Hvis nogen trak, hvad der lignede en pistol-
-skal det ikke vise, at det ikke var en pistol. Det ser betjenten ikke.
Vi vil imitere, hvad øjet kan se.
Går man længere, vil se man ting, så juryen vil sige:
'Videoen viste, at det var en vandpistol.' Det ser betjenten ikke.
Man vil se det, han så. Konkurrenter i starten brugte infrarøde kameraer.
Stor fejltagelse. Det kan man ikke bruge i retten.
Der er ting, man ikke vil se.
Nogle ting vil man se, som betjenten ser dem.
I retssager er betjentens perspektiv vigtigt. Sådan er det altid.
Man vil ikke give dem mere end deres bedste perspektiv.
Disse billeder fra samlingen 'Fotografisk Atlas af Solen'-
-har intet menneske som fotograf.
Solen får æren for skabelsen af dem.
Det var astronomen Jules Janssen, som sammensatte billederne.
1871, da verden gjorde klar til Venuspassagen-
-fremviste Janssen opfindelsen, som skulle måle solparallaksen bedre.
Janssen kaldte opfindelsen 'den fotografiske revolver'.
Designet var delvist inspireret af Gatling-maskingeværet-
-et halvautomatisk maskingevær, introduceret under USA's borgerkrig.
Opfinderen, dr. Samuel Gatling-
-håbede, at maskingeværet ville mindske krigs blodsudgydelser.
Ved at erstatte soldater med maskiner, troede han-
-at det ville kræve færre soldater at kæmpe.
Janssens revolver brugte automatisering i observationer.
Operatøren sætter en rund plade med film i kameraet.
Når man aktiverer den, eksponeres pladen med regelmæssige intervaller.
Den menneskelige operatør fjernes fra observationen.
Der er ingen originale plader tilbage fra passagen i 1874.
Denne sekvens, filmet af Janssen, med en model af Venus og Solen-
-blev filmet over 20 år, før brødrene Lumières version af filmkameraet kom.
Mange anser sekvensen som den første film nogensinde.
Ved passagen var 63 hold fra ti lande klar med deres egne instrumenter-
-for at blive det første land, der udregnede solparallaksen.
Det var den største videnskabelige ekspedition i moderne tid.
Men alle rejser, inklusive Janssens, var en stor fiasko.
Hvert instrument havde givet sit eget inkompatibelt data.
Hver nation havde udregnet sin egen solparallakse.
Astronomer var skuffede. Det var militæret ikke.
Janssens teknik for skud på lang afstand-
-blev hurtigt tilpasset til ny ballistisk teknologi.
Janssen skriver: 'Nyt infanteri- og nye artillerivåben-
-kan ramme fjenden steder, hvor han knapt er synlig.'
Filmen lades, udløseren startes, blitzen går af.
Kameraet skyder et billede.
Et fælles sprog består.
Lad mig se, om jeg kan finde en.
Dette er vores program Eyeview.
Det minder om Google Earth, men det er live.
Alle billeder opdateres hvert sekund.
Vi filmer store områder af byer med problemer.
Så kan vi gå tilbage i tiden-
-og kan give et upartisk vidne af, hvad der skete på jorden.
Vi bruger 12 kameraer på en gang.
Vi vil have, det ligner et billede, så man ikke kan se kameraerne-
-men det er en svær proces at lave.
Her kan man se, at vi kan følge denne bus.
Vi kan gå fremad i tiden og gå tilbage i tiden.
Analytikerne kan gå til et gerningssted-
-og følge køretøjerne fra gerningsstedet.
Sådan her ser en person ud.
Den lille prik, der går over vejen, er en person.
Vi kan ikke se, hvem det er, eller hudfarven.
Vi ved kun, at det ikke er en busk, fordi de går på fortovet.
Vi ved, det ikke er en hund, da de stiger ind i en bil og kører.
Fint. Lad os tale om, hvordan man bruger kameraet-
-og hvordan I tænder for det og slukker for det.
Når man sætter kameraet på kroppen, er der generelle regler.
Maksimer optagelsesområdet. Med andre ord:
Hvor end I placerer det på kroppen, skal målet være-
-at film det, I normalt ser, når I sidder eller står og ser fremad.
I orden? Det, I normalt ser, når I sidder eller står og ser fremad-
-er det, I skal filme med kameraet.
Formået med kropskameraprogrammet er-
-at filme vores interaktion med offentligheden, når nødvendigt.
Lad mig give et eksempel.
Måske er I i et hus og finder et bevis under sofaen.
Hvor peger dette kamera hen?
Det peger ikke ind under sofaen. Men mod væggen. Tænk på det.
Man skal dokumentere, at man har fundet beviset.
Det her er den bedste ven til det.
Men hvis det ikke ser det, hjælper det jer ikke.
Husk: Dit kamera på din holder eller i din hånd-
-og aldrig nogen andre steder.
Det eneste tidspunkt det må forlade din fysiske kontakt-
-er, når det sættes i docken eller lades op derhjemme.
I orden? Hvad kaldes dette?
- Kropskamera. - Kropskamera. Det er i navnet.
Det skal altid sidde på jeres krop.
Den med kropskameraet både bruger og er en del af kameraet.
For det meste ses brugerens krop ikke.
Kameraet bevæger sig, men vi ser sjældent den, der bevæger det.
Jeg kan lide dem hernede.
Når brugeren taler, bliver det som en fortællerstemme.
Axons kropskamera anbefales at sættes på brystet.
Det filmer ikke brugerens synsfelt, men fra en let parallakse.
Brugeren ses ikke selv, men er en forlængelse af staten.
Linsens vide vinkel skal filme så meget af miljøet som muligt.
Men vidvinklen overdriver også bevægelser.
Subjekter virker nærmere, end de er, og deres bevægelser voldsommere.
Tid, dato og filnavn er i øvre højre hjørne.
Videoen er mærket med Axon-logoet.
Axon er rammen, en begivenhed bliver set gennem.
Dette bruges til at bevise billedernes sted og tidspunkt-
-efter en række standardregler.
Disse regler gør, at billedet kan bruges som bevis i retten.
Et neutralt vidne uden menneskelig hukommelses brist og partiskhed.
Men man udnytter et blindt felt.
Rammen på kropskameraet sletter betjenten fra sin synsvinkel.
En tilskuer placeres i betjentens krop-
-og ser, hvad der sker mod dem, og ikke, hvad de gjorde.
Retten ser filmen som et objektivt vidne-
-men kameraet er designet til at begrænse, hvad vidnet kan se.
Der er altid en krop bag kropskameraet.
I ser vores kerneværdier her.
Vind på den rigtige måde. Stå ved det. Vær besat.
Det er vigtigt at være lidenskabelig. Vi sigter utrolig højt.
Hvis man står ved det, skal man gå sammen.
Det er modsatte sager, men egentlig ikke.
Forvent åbenhed med positiv hensigt. Vi taler direkte her hos Taser.
Vi skal se på X2-linjen for vores Taser Smart Weapon.
Et Smart Weapon er en elektronisk styreenhed.
Den uskadeliggør en farlig person med elektricitet.
Vi laver det våben her. Kvalitet er vigtig for os her-
-da en betjents eller mistænkts liv kan afhænge af det.
Virker det ikke, må en betjent måske bruge mere magt.
Det er ikke godt for den mistænkte, og det vil betjenten ikke.
- Observerer du? - Vi filmer nu.
Den sidste scanning er her. Det er brugt flere gange.
Vi lægger det i kassen og sender det til politiet-
-og det vil forhåbentlig redde nogens liv.
At sigte det mod en mistænkt er første brug af magt.
Man tænker: 'Er det en strømpistol, vil jeg ikke have stød af den.'
Man kan brug stemmekontrol: 'Jeg bruger strømpistolen mod dig.'
Når de ser den, forstår de, at der vil ske noget slemt.
Har Axons kropskamera samme effekt?
Kameraet har samme effekt. Se på mig. Jeg klædte mig fint på.
Jeg bander ikke lige nu, for jeg ved, at jeg bliver filmet.
Kameramanden er også professionel. Vi har begge job at udføre.
Betjenten har et job at udføre. Kameraerne ændrer adfærd-
-som våbnene kan ændre adfærd på en meget positiv måde.
Ingen fotografier af 1874-passagen eksisterer i dag.
Men det her mærkelige foto af en rygende Jules Janssen overlevede.
Fotoet blev taget af Étienne-Jules Marey-
-en fransk forsker og pioner inden for tidlig fotografering.
Marey opfandt et kamera, som forbedrede Janssens design.
Han kaldte sin opfindelse 'den fotografiske riffel'.
Det var det første bærbare filmkamera.
Med riflen vendte Marey blikket fra stjernerne til livet på Jorden.
I studiet udførte Marey flere eksperimenter-
-der studerede bevægelser.
For Marey var det ikke bare et bedre øje, men et nyt sanseorgan-
-som kunne afsløre verdens usynlige mønstre.
Han skriver: 'De her instrumenter skal ikke kun erstatte observatøren-
-men de har deres eget domæne, hvor intet kan erstatte dem.'
'Når øjet holder op med at se, øret holder op med at høre-
-følesansen at føle, eller når vores sind giver bedrageriske indtryk-
-er de her instrumenter som utrolige, præcise sanser.'
Vores sanser kan lyve for os. Maskiner kan ikke.
Marey gik længere end bare at fotografere bevægelse.
Når bevægelse blev filmet, blev den omdannet til data.
Syn og tolkning blev kombineret i samme apparat.
Før disse maskiner bliver verden en ressource for data.
De ser, de måler, de beregner.
Som forsker håbede Marey at finde den naturlig orden.
Men hans metoder skjulte de unaturlige forhold i processen.
Instrumenterne reproducerer ikke verden, de producerer nye verdner.
Hans subjekt var ikke i naturen, men i studiets kontrollerede miljø.
Hvad ville billederne være uden dette teatralske miljø?
Uden disse specialinstrumenter?
Hvad repræsenterer linjerne ud over subjektets bevægelsesbegrænsning?
Hvem får lov at indramme en anden som subjekt?
Bevægelsesstudierne, lavet i Senegal under fransk styre-
-kobler Mareys arbejde sammen med en anden udnyttelse.
I en sekvens går en gruppe børn forbi Mareys kamera.
De stopper et øjeblik og stirrer direkte ind i linsen.
Måske stirrer de på manden bag kameraet.
'HVAD ER VIDENSKAB, HVOR JEGET HOLDES INTAKT?'
Fedt. Lad os se. Der er det. Fint. Fedt.
Så lad os...
Jeg giver dette til dig. Du kan bære det derover.
Ed har et Axon Body 2-kamera. Han har også en Taser X2.
X2'en har teknologi, som tænder kameraet, når han slår sikringen fra.
Nu har subjektet kramper. Han fik stød i fem sekunder fra en X2-
-som ramte alle musklerne her.
Personen ville være meget rystet og ikke kunne bevæge sig.
Han ville være faldet om. Giv ham stød igen.
Han kan tænde igen, da personen stadig er koblet til.
Efter andet stød er personen helt under kontrol.
Nu kan jeg fjerne pilene. Tag dem ud. Se den helt tæt på.
Den skal sidde i tøjet eller huden. Begge skal sidde fast.
På jorden er der spredt mange stykker konfetti-
-som kaldes 'anti-felon identification confetti'.
Man kan matche dem til det magasin, som Ed lige har affyret.
Nu kan vi uploade kamerabeviset til evidence.com-
-for at se hans perspektiv.
Jeg bakker lidt mere for at se mere til sidst.
En, to, tre, fire, fem, klip.
Videoen er uploadet til evidence.com, og nu kan vi afspille den.
Kameraet filmer et billede af en hændelse-
-men billedet taler ikke for sig selv.
For at bruges i en retssag skal beviset være autentisk og relevant.
En advokat skal vise, at kravene overholdes.
Axons software automatiserer meget af processen.
Når en betjent docker sit kamera efter en vagt-
-uploades billederne automatisk og gemmes på evidence.com.
Dato, tid og kameranummer gemmes sammen med filen.
Metadataet beviser, at kameraet var ved den pågældende hændelse.
Hver gang et klip åbnes, deles eller modificeres på nogen måde-
-skaber softwaren en optegnelse om, hvem der har tilgået videoen-
-hvornår de gjorde, og hvad de gjorde med den.
Dette vises i retten som bevis på, at beviset ikke er manipuleret.
Men filmen fra kropskameraet fungerer som hukommelse for betjenten.
Efter at have brugt magt-
-lader man ofte betjente se filmen, før de giver en redegørelse.
En mulighed opstår.
Efter at have set videoen kan betjenten tilpasse sin version.
Værktøjet genskaber ikke en hændelse.
De skaber en fortælling, der kan bruges til at retfærdiggøre magt.
Hvad er næste skridt for denne software?
Alt er kunstig intelligens. Softwaren vil lære.
Meget af det, vi gør manuelt i dag, bliver automatiseret.
Fotografier er brugt af retsvæsenet siden 1840erne-
-til at dokumentere tilbageholdte mennesker.
Men fotos uden klassificering var ubrugelige for politiet.
Den unge politiadministrator Alphonse Bertillon-
-skrev et brev til politiet i Paris og beskrev problemet.
'Siger en dømt under navnet Pierre, at han hedder Paul-
-hvordan kan man så mistænke eller bevise, at det er løgn?'
I 1879 introducerede Bertillon et system-
-hvor den anholdte blev fotograferet og målt på 11 måder.
Målene blev skrevet på kort ved siden af deres portræt.
Bertillon kaldte billederne 'talende portrætter'.
Kan billederne ikke tale for sig selv, håbede han, at målene kunne.
Bertillon skrev en manual, som standardiserede målingerne.
Diagrammer viste en koreografi mellem betjenten, den anholdte-
-og det videnskabelige instrument.
Alle er velklædte og samarbejdsvillige.
I visse portrætter er der spor af et smil.
I et eksempel poserer Bertillon som forbryder i sit eget system.
Hans billede fyldte relativ lidt plads på hans kort.
I Bertillons system går personens information før billedet.
Menneskekroppen opdeles i en række træk.
Data udtages og organiseres. Et nyt menneskeligt subjekt samles.
Et, der er synligt som forbryder for staten.
Bertillon skriver:
'At fastsætte personligheden, at give hvert menneske en identitet.'
'En individualitet, sikker, varig og variabel-
-altid genkendelig og altid mulig at bevise.'
Politi verden over tog hans metoder i brug.
Bertillon selv gav kurser verden over i 'okulær uddannelse'.
Når eleverne kom ind i rummet, blev de mødt af en stor plakat-
-hvor der stod et af Bertillons favoritudtryk:
'Øjet ser kun det, som det leder efter.'
'Og det leder kun efter det, som det allerede har en ide om.'
Kameraet, som vi har, Axon Body 2-
-er anden generationens kameraet, designet af Axon.
I kameraet er der en linse. Det har alle kameraer. Sådan filmer de.
Dette kamera filmer i HD. Synsvinklen er 142 grader.
Havde jeg kameraet på og stod her, ville jeg let kunne se jer alle.
Kameraet filmer i vidvinkel uden at forvrænge videoen.
Mikrofon. Sådan optager det lyd. Simpelt.
Standby-knap øverst. Den er vigtig.
Tænk på den som en lampekontakt.
Når den er slukket, og man ikke ser det røde, er det slukket.
Helt slukket. Når det er tændt, og man ser et rødt mærke-
-er der to forskellige funktioner.
Der er standby, som I vil bruge det meste af tiden.
Så er der optagefunktionen.
Når det er i standby, og I ikke har tændt for optagelsen-
-så filmer det altid, men kun video, ingen lyd.
Det gemmer kun informationen-
-hvis I selv trykker på knappen for at filme. Manuelt.
Når I starter for optagelsen-
-lægges de 30 sekunder, det har gemt, til starten af videoen.
Jeg vil vise hvorfor. 30 sekunder er lang tid.
Vi venter 30 sekunder nu. Klar? Alle skal være stille.
Vi er ikke engang halvvejs.
30 sekunder. Det var 30 sekunder. Meget kan ske på 30 sekunder.
Og det gør det. Men tænk på det sådan her: Når det sker-
-er der mulighed for at gemme informationen ved at trykke-
-på grund af noget pludseligt.
I vidste ikke, at en forbrydelse ville ske, eller at I blev angrebet.
At kunne gå tilbage og gemme de sidste 30 sekunder er stort.
Som I kan se her, er det enormt.
Forestil jer, at vi ikke havde den funktion.
Forestil jer, at videoen startede, når I trykkede.
Vi ville have video, men den ville ikke være så hjælpsom.
Se herfra, hvor det startede, hvis I ikke havde den buffer.
Derfor er bufferen en vigtig funktion.
Se, hvad I ville se.
Skud affyret. Skud affyret.
Vi ser en mistænkt, og vi ser et våben.
Vi ser ham ikke løbe. Vi ser ham ikke sigte mod politiet.
Ikke så hjælpsom som at have bufferen på 30 sekunder.
Bedre end ingen video, men ikke så hjælpsom som den buffer.
Det bliver godt. Lad os se, så kan vi justere.
Vi er tæt på dit ansigt. Så zoomer vi ud, mens du ser filmen.
Du skal bare sidde og se. Vi drejer. Alt dette vil svæve.
- Jeg ser bare... - Du ser bare. Du ser ikke dette.
Du ser ikke kameraholdet her.
Vi går tilbage til et. Vær klar til at trække i snorene.
Analytikeren går ind og sporer bilen, sekund for sekund.
Det er lidt som et videospil, hvor man trykker på bilen-
-som om man... Jeg vil ikke sige skyder på den.
Men det er en interessant måde at se på det.
Det er mere som Guds udsyn.
Man får mulighed for at se ned på enorme dele af byen.
Vi kan ikke røre nogen, men vi kan se, hvad der skete på gaderne.
Tror du, at det er det her, Gud ser?
Jeg tror, at Gud ser alt.
Han ser ikke kun, hvor man er, men også, hvad man laver og tænker.
Vi ser meget små dele af det, jeg tror, Gud ser.
- Går det her fremad i tiden? - Ja.
- Kan vi gå tilbage, når vi zoomer ud? - Ja.
- Vi kan også køre filmen baglæns. - Det er et tryk på knappen.
Så tilbage i tiden?
1908. Et foto fra luften over Kronberg i Tyskland.
En dues vinger går ind fra kanten.
Et andet foto fanger dr. Julius Neubronner på et tag.
Neubronner var søn af en apoteker.
Hans far havde trænede duer til at flyve recepter til patienter.
Den yngre Neubronner designede en anden last.
Et let kamera med en automatisk udløser.
En due flyver altid tilbage til sit dueslag.
Kameraet blev sat på duens bryst og dokumenterede duens flyvetur.
Duen er både del af og bruger kameraet.
Det menneskelige blik outsources til en anden levende art-
-og giver ubemandet overvågning af verden under den.
Neubronners opfindelse blev bemærket af det tyske militær.
Balloner var for langsomme til luftovervågning.
Tidlige fly larmede for meget.
Duer var en stille, næsten usynlig måde at få information fra luften.
Da Europa gik mod krig, blev duerne trænet til kamp.
Men duerne var ikke gode soldater, for duer flyver kun lige.
Duerne måtte slippes fri dybt i fjendens territorie-
-hvilket var næsten umuligt under Første Verdenskrig.
De grænser er ingen hindring for nutidens militærdroner.
I Neubronners dagbog findes en drøm:
'En drøm i nat, hvor jeg fløj over Kronberg.'
'Under flyveturen så jeg en mand på et tag.'
'Da jeg så nærmere, så jeg, at det var en af mine duer.'
'Jeg blev meget svimmel. Hvem fløj, og hvem stod stille?'
'Jeg indså, at vi kredsede om hinanden.'
Vi fortsætter med regler.
Vi skal tale om formålet med kropskameraet. Fire punkter:
Professionalisme, transparens-
-bevisindsamling og ansvarlighed.
Hvad mener de, når de taler om professionalisme?
Det betyder, at kameraerne dokumenterer alt, vi gør.
Det kan kontrolleres af chefer og af interne... Hør efter.
Pointen er at sikre, at alle er professionelle. Som altid.
Ansvarlighed. Definitivt for os. Vi bærer kameraet.
Alt, vi gør, filmes.
Alle fanges af kameraer, så det er ikke kun ansvarlighed for os-
-men også for dem, vi har med at gøre.
Definitivt. Jeg vil vise et eksempel på det.
Jeg pauser.
- Det er fint. Hold kameraet bagud. - Absolut.
- Sluk for lyden. - Ja. Sluk for lyden?
- Eller bare sluk lyset. - Vi er klar.
Min arm! Film ham! Film ham!
Det er allerede filmet. Vend dig om. Ingen har slået dig.
- Slog du mig lige? - Stik hånden ud.
Jeg har set dig på Wilkerson.
- Jeg har et kamera. Alt er filmet. - Jeg så dig på Wilkerson.
Hvorfor får folk ikke at se, hvad vi har med at gøre?
- Interne efterforskere burde se det. - De har set denne video.
Jeg håber, de ser den flere gange.
Lad os tage den fra starten. Han jages til fods. Hvad sker der så?
- Hvad skete der til sidst? - Lad mig fortælle, hvad der skete.
Han tog noget ud af bukserne. Det var bare hans telefon.
Man ser ham række efter alt muligt.
- Men hvad skete der før alt det? - Han faldt.
Han snubler. Han falder. Hans ben giver efter.
Han troede, han kunne sno sig mellem biler, men det gik ikke.
Han prøvede at få telefonen ud for at påvirke situationen.
Men man ved jo ikke, hvad han rækker efter.
- Han kunne have haft en pistol. - Nemlig.
Hans ben giver efter. Han løber ind i bagenden af pickuppen og falder.
- Hvad råber han så? - 'Du slog mig.'
-Han sagde: 'Min arm. Film ham.' -'Film.'
-'Du smed noget på Wilkerson.' -Hvem siger han 'film' til?
- Til sine venner. - Han smed narko på Wilkerson.
Blev der brugt unødig magt? Blev der brug magt? Nej.
Betjentene renses med det samme. De gjorde intet galt.
Det viser, hvad begge sider gør. Os og dem.
Det viser, hvad alle, som ikke er betjente, gjorde.
Så viser det, hvad vi gjorde som reaktion på det.
Kameraer vælger ikke side. Bare husk det. De ser alt.
De husker, hvad de ser, og viser det til alle andre.
Kan I høre den lyd? Det er lyden af et firma.
Det er lyden af succes. Det er lyden af en økonomi.
Jeg tror ikke, at I indser, hvilken økonomisk motor disse firmaer er-
-for et lands succes.
Dette udstyr finder man ingen andre steder.
Ingen andre laver dette på denne måde.
Man hører den tikkende lyd af produktion. Det beskattes.
Det betaler for kampvogne og velfærd, alt.
Endda dette stykke Mylar er beskattet.
Alt fra ledningen til værktøjet er en del af den økonomiske motor.
Når man ser et stykke udstyr på et bælte i lufthavnen-
-er det en som hende, der lavede det. Det er spændende.
Jeg elsker denne lyd. Det er en fantastisk lyd for mig.
'VI FØLER ALLE, AT DER ER NOGET MERE.'
'AT TÆPPET IKKE ER GÅET OP ENDNU.'
'NOGET I OS SIGER, AT BAG DET SETE ER DET UMÅLELIGE USETE.'
Fint. Klip.
- Det var det. - Godt arbejde.
- Er vi færdig med specialeffekter? - Vi er færdige.
Vi vil ikke have indvandring. Men retfærdig magt.
- Når I færdig med dokumentaren... - Det er ikke en dokumentar.
Det er lige meget. I filmer uden tilladelse. 'Det sagde du lige.'
'Det lyser. Vi filmer dig uden tilladelse.'
Hvis I vil offentliggøre det uden min tilladelse-
-så sagsøger jeg jer. Sådan er jeg.
Vi kommer her og har en fin samtale. Det har vi brug for.
Vi har brug for sandheden om området. De mennesker tager sig af det.
De vil have ærlighed. De vil ikke blive udnyttet.
- Jeg udnytter ikke. - Jeg taler ikke med dig.
- Men han har... - Du gør dem mere troværdige.
- Jeg går en tur og kommer tilbage. - Kommer du tilbage?
Du kan bruge, hvad du vil. Mor vil måske gerne se mig på tv.
Han ved, hvad han taler om. Det er der ingen tvivl om.
- Han er passioneret. - Han kommer med fakta.
Han begynder at se efter farve. 'Hvorfor er kameramanden ikke sort?'
Jeg forstår det. Jeg har yngre fætre, som er i denne branche.
Jeg sagde til min fætter: 'Du må lære mig om lyd og billeder-
-for jeg vil kende til det.'
Det er ikke fyren foran kameraet, der tjener penge, men ham bag.
Vi må finde bag kulisserne for at være foran dem.
Jeg vil starte, fordi en del begynder at gå.
Jeg er her for at få lokal feedback. De skal dokumentere den.
Tak, fordi I er kommet.
Jeg har bedt Ross komme og give en kort præsentation til jer-
-og jeg ved, at I vil sprede dette.
Det her er Ross McNutt. Det her er hans show.
Tak, Archie.
Tak, fordi I er kommet. Vi vil tale med jer om, hvad vi gør.
Community Support Program er en service, vi tilbyder.
Det er bygget på et system, som vi brugte i Irak og Afghanistan-
-for at støtte tropperne mod vejsidebomber.
Vores undersøgelse giver en briefing.
Hvad skete der? Hvem var der? Hvor kom de fra? Hvor tog de hen?
Vi giver informationen til politiet og advokater-
-så sandheden kan komme frem. Vi tilbyder et upartisk vidne.
Jeg vil vise, hvad 'wide-area motion imagery' er.
Hvis I har set Google Earth, så laver vi en live version af Google Earth.
Her er skytten.
Vi ser efter ændringer på jorden, som antyder en større hændelse.
Hvad foreslår du?
Vi vil bruge teknologien og systemet til at hjælpe lokalsamfundet.
Hvordan hjælper konstant overvågning lokalsamfundet?
- Lad mig vise, hvordan det fungerer. - Det forstod jeg godt.
- Alle her forstår det måske ikke. - Jeg har ret til at stille spørgsmål.
Lad mig spørge. Jeg er et medlem af lokalsamfundet.
En del af os tillader folk at fortælle, hvad de vil gøre for os.
Den her teknik er blevet brugt i Baltimore-
-uden godkendelse fra borgmesteren eller andre.
Det stod på i tre-fem måneder. Dette er samme firma.
Det blev betalt af en privatperson.
Vi kæmpede hårdt, men fik at vide, at vi ikke måtte sige noget.
Vi er blevet bedt om at komme om briefe lokalsamfundet.
Det her går kun videre, hvis lokalsamfundet godkender det.
Hvis lokalsamfundet ikke får al information-
-hvordan kan det så godkendte det-
-og hvordan kan godkendelsen være korrekt-
-når vi ikke får al informationen om det?
- Vi vil præsentere informationen... - Det har altid været sagen.
Men realiteten er aldrig, hvad der blev sagt, det ville blive.
Vi bruger forbrydelser som lokkemad-
-for vi ved, folk er følelsesladede, når man vil opklare forbrydelser.
Er målet at opklare forbrydelser, hvorfor så lade et privat firma-
-have kontrol over så store apparater-
-når det gælder medborgere.
Det er næsten, som om det private firma erstatter staten.
Det går imod konstitutionen. Jeg har et andet møde-
-men vær forsigtige med, hvad I lader folk gøre i lokalsamfundet.
- Tilladelse gives ikke altid gratis. - Tak, fordi du kom.
- Archie, vil du sige noget om det? - Jeg tager mig af det.
- Må jeg kommentere det? - Ja.
Anledningen til, at jeg sagde... Det handler ikke om tilladelse.
Men det er det faktum, at når vi går i supermarkedet-
-bliver vi overvåget. I banken bliver vi overvåget.
Når man går i parken eller er i skolen, bliver man overvåget.
Når man går ind på hospitalet, bliver man overvåget.
Går man ned til havneområdet, bliver man overvåget.
- Ja. - Forbrydelser sker på gaden.
Og det er midt om dagen.
Med afskrækkende kameraer er på hospitalet og bankerne.
- Og de røver dem stadig. - Hvad er pointen?
Jeg er allerede overvåget og bør blive mere overvåget.
Det er en falsk antagelse. Her er forskellen. Jeg blev født i Haiti.
Det her er forskellen mellem dette land og andre lande.
Det er det faktum, at man skal give tilladelse.
Man skal forstå, hvad man giver tilladelse til.
Vi har brugt mange undskyldninger for at berøve folk deres privatliv.
Vi taler altid om forbrydelser.
Vil vi opklare forbrydelser i Baltimore, er det simpelt.
Vi kan følge efter de individer.
Vi kender de fleste på gaden, der gør de ting, de gør.
Men at sige, at jeg opgive alle mine rettigheder-
-for at løse forbrydelser, er en falsk antagelse.
Det er det, I beder dem om. Jeg ved ikke, hvor kameraerne er.
- Det er ikke sandt. - Hør her. Lad os...
I har kameraer herinde. De fleste har ikke godkendt at blive filmet.
- Jeg forstår. - Det er endnu en overtrædelse.
Man kan ikke komme ind i et lokalsamfund-
-og filme mennesker. Jeg ved ikke, hvad det skal bruges til.
Hør her. Sandheden er...
Hvilken sandhed? Hvilken sandhed? Sandheden?
- Nu er du stridslysten. - Nej, jeg er ikke.
- Hvorfor lader du ikke ham tale? - Jeg har lyttet til dig tale.
Jeg prøver at komme med en pointe. Du siger, det er komplekst.
Det er simpelt.
Hvor mange mord sker der i byen? Hvor mange mord sker der i byen?
Du vil ikke svare på det. Svarer du på, hvor mange mord der sker-
-burde du være villig til at komme med noget.
- Det skal kunne mindske det. - Han er her.
Nej, han er her ikke. Jeg er pastor i det her område.
- Skal jeg være her... Hvad laver du? - Jeg er pastor her.
Jeg prøver at sige, at fyren deroppe...
Luftperspektivet ser ned på verden.
Objekter og mennesker gengives som pixels.
Gjort fladt til to dimensioner.
Når rum gøres falde, opstår der en ny dimension.
Den vertikale akse er en vertikal projicering af magt.
Verden er dernede. Kameraet er heroppe.
Betragteren skal se ned med kameraet, ikke se på selve kameraet.
Hvor de seende møder at se verden, er vi blinde.
Det er i dette blinde punkt, at magten sætter sin agenda.
Dette øje ser ikke ind i de høje bygninger i centrum.
De grønne træer i forstaden blokerer udsynet.
Dette øje er skabt til at se efter forbrydelser i belastede områder-
-og vil derfor se forbrydelser i belastede områder.
Dette øje ser, og der laves en anholdelse.
Øjet ser efter igen.
Nogle gange går flyets skrog ind i kanten af billedet.
Pixels forsvinder mellem billedets samlinger.
Med dem forsvinder kroppe også.
Vi mindes om, at nogen et sted sætter denne verden sammen.
At se er altid en handling.
Et indgreb i verden.
Vi ser ikke verden. Vi ser dette indgreb.
En ramme udelukker en verden uden for dens kanter.
Men ser vi hårdt nok, kryber kanten altid tilbage.
Det er klar. Rød betyder filmer, ikke?
- Ja. - Vi skal bare...
- Action. - Det her er Axon Network.
Det her er kropskameraet Axon Flex 2.
Hylstret Axon Signal Sidearm.
Axon Fleet 2 med SPPM på Taser-våbnet.
Axon Air.
Axon Body 2-kamera.
Når jeg trækker pistolen fra hylstret, aktiveres alle kameraerne.
En mand poserer som kriminel på et Bertillon-kort.
Det er Francis Galton, den engelske forsker Charles Darwins fætter.
Med barometrisk data skabte Galton et vejrkort over Europa.
Han viste, at kombination af data kunne forudsige komplekse systemer.
Galton vendte sin opmærksom mod mennesket.
I 1879 præsenterer Galton sit system af sammensatte billeder.
Galton organiserer en samling billeder efter type.
Kriminel. Tuberkulosepatient. Familielighed.
Forskere.
Jøde.
Billederne lægges på en plade, og danner en sammensat belysning.
Mørke linjer viser områder, som er tæt på gennemsnittet.
Slørede træk viser afvigelser fra den gennemsnitlige type.
Galton mente, at sammensætningen var et mere sandt billede.
Galton skriver: 'Det almindelige bliver, det usædvanlige forsvinder.'
Ligesom Mareys eksperiment laver billeder en matematisk funktion.
Galton kaldte systemet 'pictorial statistics'.
Men en vigtig innovation lægges frem.
Billederne repræsenterer ikke kun et subjekt-
-de forudsiger, hvordan et subjekt i fremtiden kan se ud.
Galton skriver: 'De repræsenterer ikke forbryderen-
-men manden, der kan ty til forbrydelse.'
Som forsker håbede Galton på at afsløre verdens naturlige orden-
-men hans metoder skjulte denne unaturlige proces.
Galton bruger længe på at beskrive sine fotografiske opfindelser-
-men aldrig, hvordan han beslutter hvilke billeder at inkludere.
Sammensætningen viser ikke billedet af en mulig forbryder-
-men kun, hvordan Galton mener, en forbryder ser ud.
Galton brugte dette pseudo- videnskabelige ræsonnement i eugenik.
Det er et felt, som han siges at have grundlagt.
Man fangede aldrig en forbryder med sammensatte portrætter.
Billederne skulle vise, hvordan en forbryder ser ud-
-men de kan ikke bruges til identificering.
De er ikke kun slørede, men menneskene på billederne findes ikke.
Men de er allerede blevet anklaget for en forbrydelse.
Fra hvilken fortid drømmer fremtiden?
Vi zoomer ind på nummerplader, som er tydelige nok-
-og tegner en ramme om nummerpladen-
-for at vise, den kunstige intelligens, hvor den er.
Er der læselige bogstaver, tilføjer vi dem, samt delstaten.
Så fortsætter det derfra.
Et kropskamera fra Axon går ud i verden, og filmer det, det ser.
Billederne lagres på Axon-servere, hvor de bruges som bevis.
Billederne og dataet, de indeholder, er Axons mest værdifulde produkt.
Når en politistation melder sig til evidence.com-
-kan de lade Axon bruge video til at træne fremtidens software.
Godkender de det, sendes billeder tilbage til Axons hovedkvarter-
-hvor analytikere hjælper maskinen med at finde mønstre i billederne.
Mønstrene kan være ansigter, nummerplader, høje lyde-
-eller pludselige bevægelser.
Med nok videoer kan Axons software finde mønstre på egen hånd.
Når et mønster er lært, kan handlinger programmeres.
Handlinger kan være at finde ansigter, nedskrive samtaler-
-ringe efter forstærkning eller kontrollere en nummerplade.
Det bureaukratiske arbejde udføres af Axons automatiserede system.
Disse reklamefilm fra Axons hjemmeside-
-dramatiserer en proces, som er usynlig for offentligheden.
Men billederne skjuler mere, end de afslører.
Axons Network er en proces, som finder sted på private servere-
-med kode, hvis funktioner holdes hemmelige af kontrakter.
Det føles som at se et firma drømme højt.
En verden, hvor værktøjet har fundet rette situation til rette brug.
Historien møder nuet.
Våben.
Øje.
Arkiv.
Tolkning.
Automatisering.
Fra hvilken fortid drømmer fremtiden?
- Data kan manipuleres og ændres. - Det virker ikke her.
De begår forbrydelser.
I må forstå, at dette ikke er Baltimores politi.
Det her er et privat firma, der vil hjælpe Baltimore. Det er alt.
Der er ingen andre, der kommer med løsninger.
Ingen kommer med noget. Ikke engang byrådet.
Jeg ved det. Vi var der i går. Der er ingen løsninger på bordet.
Deres løsning er længere fængselsstraf. Vælg det, I vil.
Kan lokalsamfundet bruge dette? Kan vi se på nettet?
Nej, der er mange regler om privatliv.
Er der retfærdighed, fordi systemet virker, vil forbrydelser falde.
Så det vil afskrække nogen, fordi de ved, at nogen ser på.
Nemlig. Det er det største mål.
Det er lige det. Det er alt. Hørte du, hvad du sagde?
Vi vil bare have noget, som afskrækker.
Tag 200 af jer, og gå derud...
Da jeg hørte om det, blev jeg ikke kun paranoid.
Jeg sagde: 'Vi er ikke engang klar til at krydse gaden lige nu.'
Til ungdommen i dag skal man kun sige:
'Gud ser dig. Det er bedst at passe på.'
Jeg er ikke helt enig. Lad mig forklare hvorfor.
Jeg har siddet med unge. Jeg har spurgt 20 unge:
'Kendte du lovens konsekvens, ville du så bryde den?'
Ti af dem sagde ja.
De ved, at de får 10-15 år for at sælge narko. De prøver at overleve.
De er ligeglade med kameraer. De ved, at de bliver overvåget.
De kameraer er i deres område. De er i byområder.
Ikke i Mount Washington eller Federal Hill, de er i byområder.
Ja, men noget, der afskrækker, er sandsynligheden for at blive fanget.
De er ligeglade med det. Der er videokameraer...
Da der var optøjer... Det behøver ikke være ham.
Ved jeg, at jeg bliver overvåget, behøver jeg ikke vide, hvem det er.
Det burde afskrække mig, ikke? Det gjorde det ikke.
Kameraer afskrækker ikke. Det er mentalitet.
- Vi må ændre mentaliteten. - Ikke gennem overvågning.
Nej, nej, nej. Det er ikke...
Vi kommer af sporet. Du har ret, og han har ret.
- Vi blander æbler og appelsiner. - Jeg vil rette mig selv.
Systemet skal ændres for, at folk ser udvikling.
Må jeg sige noget? Det her er første skridt.
Jeg beder jer, som jeg har bedt alle. Jeg har sagt:
'Hvis man vil løse problemet, så vend kameraet.'
Lokalsamfundet er ikke interesseret i overvågningen.
Du må forstå, at dit perspektiv er anderledes end mit.
Der er forskellige perspektiver her. Vi må se det fra deres synspunkt.
'Hvad ser du på? Hvordan har du det?'
Hvis du gør det, vil det være tiltalende for lokalsamfundet.
Vi gør vores bedste. Tak, pastor. Jeg sætter pris på det.
Vi bør nok stoppe her.
Det var et anderledes miljø denne gang.
Jeg ved ikke, om noget skyldes, at der var kameraer og andet.
Jeg ved ikke, hvad det gjorde. Jeg vil gerne holde kontakten.
Vi har et program, som kan være til stor hjælp.
Tak, pastor. Tak, fordi vi måtte komme.
Vi kommer så mange gange, du vil have.
Jeg stiller nogle spørgsmål om indholdet, du lige så.
Du så mange billeder i dag. Hvilke billeder kan du huske?
Var der nogle, der skilte sig ud?
Jeg så mange billeder.
De mest interessante var taget fra helikopter eller med drone.
Tak, fordi I kom.
Jeg vil bekendtgøre et pilotprogram for luftovervågning i Baltimore.
Vi bliver første by i USA, som bruger metoden mod forbrydelser.
Fint. Hvis der ikke er andet-
-henter jeg ITS, som kommer med kameraerne.
Henry 392.
Frank 171.
Henry 392.
- Hvad fik billederne dig til at føle? - Jeg er filmmager.
Jeg ser ting på en anden måde. Jeg ser alt i baggrunden.
Jeg er altid kritisk over for sådan noget.
Jeg går videre med pilotprogrammet, da det kan være et værktøj-
-for at opklare og afskrække voldelige forbrydelser.
Vi filmer. Jeg kommer over og viser, hvordan man holder.
I skal koble dem sammen ved at holde funktionsknappen på siden nede.
Hold den lille knap på siden nede.
Og hold optageknappen nede samtidigt.
Fortæl, hvordan det føltes at blive filmet i dette miljø.
Du talte om, hvad vi skulle-
-så jeg fokuserede på min puls, og om jeg svedte i hænderne-
-så det føltes, som om jeg observerede mig selv.
Kobl sammen med det rette kamera. Peg kameraet mod jer selv.
I bør kunne se jer selv, ellers er det gået galt.
Jeg kan se mig selv.
Jeg håber at høre fra lokalsamfundet og fortælle dem, hvad dette er.
Nu kan jeg tage et par spørgsmål.
Var billederne forbundet? Var der en fortælling?
- Sig hej til kameraet. - Hej til kameraet.
- Vi gør det i en optagelse. - Skal jeg sætte det i nu?
- Standby. Jeg trykkede to gange. - Du skal holde knappen inde.
Så hører du et bip, og den vibrerer. Du optager stadig.
- Og så... - Skal jeg bare kaste den op?
Det er første dag med mit kropskamera. Det er spændende.
Der er tre felter i afspilning til at indtaste information.
22. Juni 2017. Jeg tester.
Det her er en træningsvideo. Den er afsluttende.
- Vil du prøve igen? - Ja, vi kan prøve igen.
EPILOG
Jeg sikrede, at kameraet var kalibreret.
- Hvilket kamera er det? - FS5.
- Er dette dit eget? - Ja.
- Nu filmer vi bag kulissen. - Vi gør ham klar.
Vi optager.
Hvad skete der i første afsnit-
-som får folk til at ville se det? Det må vi fokusere på.
Er der ikke noget i afsnittet, som tiltrækker det publikum, vi vil have-
-må vi tilføje noget.
Man kan ikke bare lave et flashback ud af ingenting.
Jeg vil have folk til at tænke: 'Hvorfor lavede han et flashback?'
Men for at have et flashback skal der ske noget. Forstår I det?
- Men hør her. - Vi to kan ikke bare tale.
- De kan lægge to og to sammen. - Hvem har flashbacket?
I går ind i midten, hver gang jeg prøver.
Ved I, hvad I skal gøre? Følg en, der gør noget.
- Her... - Alle skal være klar.
Det er vigtigt, at det går hurtigt. Tid er penge.
Du godeste. Jeg er helt utrolig med dette.
Pat kom ind her med noget at drikke. Sandwicher. Det var godt.
Det kræver ikke meget at gøre mig glad.
Det kræver ikke så meget at gøre mig glad. Bare I arbejder sammen.
Jeg elsker det.
På jeres pladser. På jeres pladser.
Folk skal være stille. Folk skal være stille!
Er I bag kameraet, skal I gå om bagved.
Er I skuespillere, skal I være på jeres pladser.
Lad os prøve at klare det første gang.
Folk skal være stille.
Cafe. Første optagelse. Scene fem.
A. Jacobsen Iyuno-SDI Group