Subtitles by sub.Trader subscene.com
Tomaz?
Skrid dog hjem!
Er det første dag?
Pas på tæerne. Det er et farligt job.
Stop!
Vi skal ud herfra!
Det brænder!
-Hvem bandt dig? -Mine venner. De lavede bare sjov.
Hvor længe har du været her?
Jeg er ikke sikker. I to år.
-Jeg havde en taske... -Portøren har en besked til dig.
Som et lam vendte han tilbage til folden.
Ind i det velsignede lys.
Jeg håber, jeg fik alle med.
Tak.
Mange som dig søger et fristed her.
-Krigen er forbi. Jeg kan vende hjem. -Hvorfor gør du så ikke det?
Tak.
Du er filosof.
Nej, håndværker.
Nå, det siger du?
Mangler der noget?
-Jeg havde nogle penge... -Jeg fandt desværre ingen.
Tak.
Fremad er ikke den eneste vej, Tomaz.
Der er andre veje.
Kom.
Magda.
-Kære barn, det er længe siden. -Det er en hel måned siden, søster.
Jeg sagde det jo...
Mit arbejde i kirken. Du er ikke den eneste, som lider.
Nå, men... Jeg har en gave med.
-Hvem er han? -Han hedder Tomaz.
Han vil hjælpe dig. Ikke sandt? Du behøver ikke være bange.
Tiden er inde.
Det var din første fejltagelse her. Tak ikke nej til Magdas mad.
Det er kød.
-Har hun spist noget i dag? -Intet hele ugen.
-Har noget gjort hende oprevet? -Hun ved, at enden nærmer sig.
Magdas mor bor på øverste etage.
Desværre er hun handicappet.
Hun er alvorligt syg og har meget ondt. Hun kan ikke forlade huset.
Magda tager sig alene af hende, og det er meget hårdt.
Især eftersom moderen helst ser, at Magda ikke er social.
Herren henter hende snart.
Fred, ro, hjemmelavet mad... Hvad kan en ungkarl ellers ønske sig?
Hvor meget?
Vi har ikke brug for dine penge.
Ikke det?
Det er nok, hvis du hjælper til i huset. Det er faldefærdigt.
Jeg må gå op til hende.
Hun vil ikke have mig her.
Det, vi vil have, er ikke altid det, vi har brug for.
Jeg vil ikke bo her, hvis jeg ikke er velkommen.
Okay.
Det er ved at blive sent. Vi må hellere gå.
Hent Magda, er du sød.
Vi har ingen elektricitet. Kun gas for at få varmt vand.
Ingen elektricitet?
En gang havde mor så ondt, at hun stak fingrene i stikkontakten.
Det er gryderet.
Du behøver ikke opvarte mig.
-Det er ikke derfor, jeg er her. -Hvorfor er du her så?
For at hjælpe dig.
Mor vil ikke synes om det.
Løb, hvis du vil.
Jeg vil ikke jage dig.
Nærmeste by ligger to dages march herfra. Den vej.
Men jeg tror ikke, du vil derhen.
Tag for dig.
Du vil aldrig kunne komme over grænsen. De skyder dig på stedet.
Hvorfor overhovedet forsøge?
Min datter er der.
Det siges, at en fredsaftale er nær. Det er nogle måneder væk.
Du kan bo her indtil da. Så kan du komme over.
Min mor er tandlæge.
Kaptajnen for 1. brigade... Hun hjalp ham med hans porcelænskroner.
Det var derfor, jeg blev sendt herud.
Ville hun ikke have, at du legede soldat?
De er kørt!
Morgenmad.
Tak.
Måske senere. Min mave er lidt...
Jeg har ikke fået sådan et måltid meget længe.
Hvad plejer du at spise?
Jeg plejer ikke rigtig at blive sulten.
Hvad er det?
Jeg koger te på det. Det beroliger hende.
-Rør det ikke. -Jeg prøver bare at hjælpe dig.
Vær ikke sådan. Det er kun naturligt.
-Vi har problemer med vandet. -Jeg bad dig ikke komme.
En rotte?
En rotte med vinger. Det er en flagermus.
-Har du aldrig set en før? -I huset?
Nej.
Jeg var et helt år i skoven og så dem hele tiden-
-men jeg har aldrig set sådan en.
Kan du ikke være sød at bære den ud?
Udenfor.
Tak.
Slår hun dig?
Hun har ondt.
Det er ingen undskyldning.
Da jeg var lille...
Jeg følte hele tiden, at hun ikke ville have mig.
At hun ville forsvinde, hvis hun bare kunne.
Men alligevel gav hun mig mad og tog sig af mig.
Vil du også tage dig af mig?
Jeg fandt den i skoven.
Den må være gammel. En kvindelig vagtpost.
En amulet.
Hun kan måske beskytte mig.
Godmorgen.
Jeg skal på markedet. Vil du med?
-Hvad er det? -Du kan tage den her på.
-Hvor længe har du boet her? -I mange år.
Huset tilhørte en mand, vi kendte, men han rejste pludseligt sin vej.
-Efterlod han huset til jer? -Jeg ved det ikke.
Det finder vi vel ud af, hvis nogen vil tage det tilbage.
Dem her.
Og... den her.
Den her.
-Trives du her? -Jeg ved det ikke.
Jeg har ikke været længere væk, siden vi kom.
Går du aldrig ud?
Hvad kigger du på?
Det er en kærlighedshistorie. Du må låne den, hvis du vil.
-Jeg har læst den mange gange. -Nej tak.
-Jeg er ikke så meget for romantik. -Mænd synes, romantik er skørt, ikke?
De synes ikke, det er rigtig kærlighed.
Men hvad er kærlighed?
Opofrelser.
Et romantisk eventyr.
Det er en offergave.
Hvad skriver du selv?
På dit værelse?
Jeg kan høre dig om natten.
Jeg skriver på min doktorafhandling.
Hvad handler den om?
Filosofi. Idélære.
Jeg ved, hvad filosofi er.
Tør stå inde for den, du er.
Der er ikke langt mellem tavshedens bredder til talens grænser.
Vejen derhen er ikke lang, men den er stejl.
Man kan ikke bare gå derhen.
Man må tage et spring.
Du bløder.
-Kan du se den? -Jeg kan ikke se noget.
Et sneglehus.
Før i tiden-
-blev de malet på husmurene som en advarsel mod ondskab.
Under krigen...
...blev de brugt igen.
Slog du mennesker ihjel i krigen?
Det er syndigt at spilde sit liv.
Hvis jeg var fri, ville jeg danse hver aften.
Jeg ville gå på natklubber.
Man må more sig så godt, man kan.
Ikke sandt?
Mor?
Der er elledninger i væggen. Jeg troede, jeg havde fjernet alle.
Chokerer det dig at se hende sådan her?
Det er ikke mit valg.
Det må være sådan, ellers gør hun sig selv fortræd.
-Hvad er der galt med hende? -Du forstår det ikke.
Før var hun smuk.
Forstår du?
Hvorfor har du ikke fortalt det her? Det er helt skørt.
Du må ikke gå.
Hvorfor fulgte du ikke med din datter?
Hendes far tog hende med over grænsen.
Der var ikke plads til mig i bilen.
-Er du gift? -Nej.
-Fraskilt. -Hvorfor går du så stadig med ring?
Jeg tog den på, da soldaterne kom. Jeg troede, den ville beskytte mig.
Du arbejdede på rådhuset.
Jeg hentede papirer til min universitetsansøgning.
Jeg måtte vente i en time.
Du kiggede ikke op en eneste gang.
Jeg ville have, at du kiggede op, men ikke en eneste gang gjorde du det.
Min datter... Jeg måtte altid gå kl. 17.
Så du mig aldrig?
Jeg kan ikke huske dig.
Du er tilbage.
Huset skal renoveres.
Kan du lave lidt te til hende i aften?
-Hvorfor? -Jeg vil ikke spise alene længere.
Hun sover.
-Jeg har også bagt en kage. -Heldigt, at jeg er så glubsk.
-Har du nogle andre sko? -Sko?
Du kan ikke danse i dem der.
Tak. Hvor fandt du den?
Huset er fuldt af ting. Kun få af dem er vores.
Du løb. Hvorfor?
Tro ikke, at jeg ikke ved noget om verden.
Urolighederne, hemmelighederne...
Her kommer livets værste smerter.
Det her er intet fristed. Det er en skærsild.
Let dit hjerte.
Jeg begik en fejl.
Det gør vi alle.
Jeg prøvede at hjælpe en person.
Men personen kom til skade.
Du skal måske rejse hjem.
Der findes andre måder.
-Jeg er bange. -Der findes værre ting.
Inden din gud...
Antikkens folk troede ikke, at man kunne.
Kunne hvad?
Tilgive sig selv. Det var intet, man selv kunne gøre.
Hvad tror du selv?
Jeg kan ikke.
-Hvad taler du om? -Lad være...
Tomaz, hvad er der galt?
Vær ikke bange.
Hun kan se os.
Mor, vær ikke vred.
Jeg ved, det gør ondt, men hvem skal tage sig af mig, når du er væk?
Giv slip.
Mor?
Enden nærmer sig.
-Jeg ringer til politiet. -Nej!
Ingen anden!
Lov mig det.
Sværg på det.
Sådan er det altid. Når tiden er inde for hende.
Jeg burde have anet det.
Du godeste.
Jeg er nødt til det. De fødes med tænder.
En dæmon.
Ved du, hvad en dæmon er?
En dæmons inderste væsen består af ren ondskab.
Men ondskaben er ikke kun en idé. Via dens krop-
-gør den onde gerninger. Den bliver håndgribelig.
Den bider.
Er Magda dens slave?
De skabninger kan leve i århundreder. Man må tage sig af dem.
De har brug for selskab.
Men den er nær enden nu. Den er døende. Endelig.
Magda bliver altså fri?
Ingen mester lader sin slave overleve sig selv.
Det er min pligt. Det har været vores pligt gennem århundrederne.
-"Pligt"? -Ondskaben skal tøjles, Tomaz.
Du gav hende altså til den tingest?
Jeg prøvede at gøre det udholdeligt for dem.
-Hvad gør jeg her? -Det er din skæbne.
Du beskytter hende vel?
Du er tilbage.
Igen.
-Hvad gør du her? -Jeg skal befri dig.
Hvordan vil du gøre det?
-Jeg dræber den. -Hvad hvis den dræber dig først.
Den er svag. Døende, sagde hun.
Du er en kujon.
Du kender mig ikke.
Du ved ingenting om mig.
Gør det ikke. Lad mig tage mig af ham.
Vi hører sammen.
Der er ingen udvej.
Tomaz.
Du må gå nu.
-Det gør jeg ikke. -Forlad os.
Hvad laver du?
Du kommer til at dø i skoven. Eller så fanger de dig.
Tak for alt, du har gjort for mig.
Du er en god mand.
Du må ikke gå.
Hvorfor ikke?
Du har brug for mig.
Stik ikke af.
Gør det ikke.
-Hvor lang tid har jeg? -To dage.
Jeg svigtede dig.
Jeg bildte mig selv ind...
...at hvis jeg kunne befri dig...
...ville jeg have ret til at være lykkelig igen.
Hør her.
Jeg har noget...
...inde i mig.
Det er stærkere end mig.
Jeg har ikke altid gjort...
...det rette.
Men jeg er et godt menneske, Magda.
Jeg er et godt menneske.
Du sov som et barn.
Jeg drømte ikke.
Du tilgav dig selv.
Nu føles det bedre.
Det er bedst at få det op. Det er, hvad de plejer at sige.
Kan du lide tøjet? Det er sådan en lettelse.
Jeg var ikke overbevisende som nonne. Jeg kunne ikke få styr...
...på gangstilen.
-Hvem er du? -En, du vil lære indgående at kende.
Hvad sker der med mig?
Vi tager os et kig.
Som sagt, dæmonens inderste væsen er ondt.
Hvorfor?
Jeg tror, du allerede kender svaret.
Nå...
Lad os komme i gang.
Hvem skal den heldige pige være?
-Hvad vil du se i dine kandidater? -Kandidater?
Ledsager naturligvis.
Jeg vil have hende.
Hun har aftjent sin tid.
-Jeg troede, du ville befri hende. -Jeg vil have hende.
Hun er allerede taget.
Jeg vil have hende.
Jamen... så gå hen og afslut det.
Mand anklaget for mord på kone og mor til seks gifter sig med datter
Huset tilhørte en mand, vi kendte.
Men han rejste pludseligt sin vej.
Hvor fandt du den?
Christopher General meldt savnet
Det vrimler med ting i huset. Kun få af dem er vores.
Sneglehuset er en advarsel mod ondskab.
Velkommen, Tomaz.
Synes du stadig, jeg er smuk?
Før syntes du, at jeg var smuk.
Er det her ikke, hvad du ønskede, Tomaz?
-Det gik hurtigt. -Han var moden.
Du gjorde et klogt valg.
De vælger deres egne veje.
Du havde alle mulige chancer, knægt.
Vær sød...
Du spiste dig mæt. Nu er det tid til at betale for måltidet!
Vær ikke bange, Tomaz. Du bliver en vidunderlig mor.
Vil du virkelig købe dem? Jeg havde ikke givet det til en gris.
Jeg hader at lave mad.
Okay.
-Er du turist? -Det kan man godt sige.
Vi har ikke haft turister her længe.
-Nu kommer de tilbage. -Godt.
Ja, det er det vel.
Vi må alle komme videre. Ikke sandt?
Glemme og komme videre.
Glem aldrig.
Spis, min skat.
Subtitles by sub.Trader subscene.com
Anna Rask BTI Studios