Zovem se Hatun. Hatun Surudžu.
Ali niko me tako ne zove. Svi me zovu Ajnur.
Samo Ajnur, što znači mesečina.
Ona bi mogla da bude ja.
Ili ona.
I ona.
Ili ona.
Ali ne...
Ovo sam ja.
Brat me je upucao. U februaru 2005.
Ja sam bila "ubistvo zbog časti". Prvo koje je medijski odjeknulo.
Možda se sećate, a možda vas ni tada nije bila briga za mene.
Možda mislite, "Pa šta? Davno je to bilo."
"Zar ne može jednostavno da ostane mrtva?"
Imate pravo. Jesam mrtva.
Ni ja to nisam ovako zamišljala. Ali ima u ovom nečeg dobrog.
Sedite ovde i slušate. Dakle, dobrodošli.
Dobrodošli u Nemačku.
SAMO OBIČNA ŽENA
Maj 1998.
Ovo sam ja. Sedam godina pre smrti.
Idem u 8. razred gimnazije Robert-Koh u Krojcbergu.
A ovo je moja pesma.
U otpusnoj potvrdi piše:
"Ajnur napušta školu na zahtev roditelja kako bi otišla u Tursku."
Bolje nego: Roditelji su joj strogi sledbenici sunitske tradicije.
Zato su je udali.
Dakle, pravac Istanbul.
Moj mladoženja već čeka.
On mi je rođak.
Izabrao ga je moj otac, Rohat.
Radio je više od 20 godina u fabrici hleba.
Moja porodica nije kao ostale muslimanske porodice.
Moja porodica je izrazito pobožna.
Ima nas devetoro braće i sestara.
Najstariji brat diluje drogu i često je u zatvoru.
Njega sam izostavila iz svoje priče.
Ostala trojica su bila važnija.
Brat br. 1: Tarik.
Za moje venčanje je dobio slobodno u vojsci.
Služi tamo.
Ovaj zgodni je brat br. 2: Sinan.
Navodno ima natprosečni koeficijent inteligencije.
Zgodan je. Ali je pre svega seronja.
Brat br. 3. Nuri. Najmlađi.
Tada je još hteo da postane profesionalni bokser.
Nuri će me upucati.
I br. 4. Aram, pobunjenik.
Studira pravo, igra brejkdens umesto da se moli.
Zato ga braća smatraju gubitnikom. Ne pravim muškarcem.
Meni će on ostati jedini prijatelj među braćom.
Ali prvo će proslaviti moju "promenu vlasnika".
Kako od očeve ćerke postajem žena muškarca.
Zamalo da zaboravim.
Vi nas ne razumete. Ni našu kulturu ni jezik.
Jedno od toga se može promeniti. Prebaciću se.
Nemoj da nas obrukaš. -Neću, mama.
Moja majka Denija.
Hajde opet udahni.
Ne diži glas. Muškarci ne vole žene koje viču.
Uvek imaj za njega lepu reč.
I kuvaj mu dobru hranu.
Moja sestra: Širin.
Održavaj telo glatkim kako bi ga zadovoljila.
A u krevetu radi šta ti Botan kaže.
Sema i Lorin.
Osim ako to noćas ne uspe.
Razumeš šta hoću da kažem?
Evo.
Šta ću s tim? -Ako ne bude mogao, poseci time prst.
Krv razmaži po čaršavu.
Ako budeš morala. Ako ne, onda će sve ionako biti u redu.
Ajnur, bićeš dobra žena koja se sviđa Alahu.
Koja se sviđa Botanu. I koja će porodici biti na čast, dobro?
Volela sam je.
Iako me čak ni ona nije podržala. Posle.
I?
Biti sramota znači izaći iz okvira
u svetu u kome su porodica i čast sve.
Biti sramota znači prekršiti tradiciju.
Biti sramota znači imati svoju volju.
Odbiti da pratiš porodična pravila i time ukaljaš njihovu čast.
Taj smrtni greh kod nas može da izvrši samo jedan pol.
Samo sestra, samo ćerka. Samo supruga.
Jer žena je ono najsvetije
što suprug, otac ili porodica poseduje.
A ako okaljaš muževljevu čast, ako ne funkcionišeš kako treba,
moraš biti kažnjena.
Savezna kriminalistička policija navodi 6 primera neposlušnosti žene
koji mogu da završe ubistvom zbog časti.
Br. 1: Žena odbija supruga koga joj je izabrala porodica
i odbija prinudni brak.
Br. 2: Žena je izgubila nevinost pre udaje.
Po te dve tačke prolazim. Ali ostaju još tačke 3 do 6.
Godinu dana kasnije, moj muž je pokazao svoje pravo lice.
April 1999.
Bežim u Berlin. Natrag u svoju zemlju.
Šta radiš ovde?
Ma nemoguće, rođak mi je!
A ja sam ti sestra.
Zašto mi ne veruješ? -Sigurno si ga izazivala.
Ne može uvek da bude kako hoćemo.
Ona je to htela, sve je uprskala!
Brak zna da bude težak, ali šta god da se dogodi...
Mama, brak je pakao.
Šta god bilo, ne ostavljaš muža samo tako.
Pogotovo u tom stanju... -Došao sam!
Ajnur... Šta radiš ovde?
Ćao, kako si?
Nuri, sklanjaj se. -Gde je Botan?
Vratićeš se.
Ne mogu da se vratim.
Mama, ne mogu da se vratim!
Ne plači.
Mora da se pomiri s Botanom. Zar hoćeš da joj sin bude kopile?
Pa ćemo vratiti sestru tom gadu? -Gadu? On ti je rođak.
Cela porodica u zavičaju govori o tome. -Baš me briga!
Ne sme da je tuče. -Muž joj je. Tuče je zato što je voli.
A šta da radi ako ga ne sluša?
Nisi se pitao zašto neće da se vrati? -Možda da je ne bi tukao?
Dosta!
Ne...
Pustio me je da ostanem.
Ali moram da platim cenu koju nalaže naša tradicija.
Ako brak ne uspe, žena se iskupljuje poniznim životom.
Dozvoljeno joj je da se moli.
Sme da radi.
Hej, moram da pišam. Sklanjaj se.
Dozvoljeno joj je da pomaže majci.
Zabranjeno joj je da sama izlazi iz kuće.
Zabranjeno joj je da se vrati u školu.
Ali ja tada neću biti ovde.
Ne stavljaj previše toga. Ako je premasno, neće se ispeći.
Kuda ideš? -U Keln.
Hoću da nastavim studije.
Ko će mi ostati ako odeš?
I ti moraš da ideš. Ovako ili onako.
Zašto ne?
Hoću da ostanem u blizini. -Nećeš imati ni minut mira.
Došao je na svet jednog prolećnog dana.
Džan. Što znači život.
Tako je lep. Tako lepo detence.
Reci mi iskreno, Ajnur, zar nije užasno što mu otac nije ovde?
Ne. Užasno je nešto sasvim drugo.
Hej, požuri!
Hajde!
Moram u školu! Požuri! -A ja moram na posao!
"Posao"! -Konačno! Baš ti hvala!
Izlazi odatle! -Hej! Moram unutra.
Delim sobu sa sestrama.
Soba naše braće je za nas zabranjena. I obrnuto.
Kod tebe je!
Vrati mi ga! -Vrati mi ga!
Vrati mi ga!
Možete li vas dve malo tiše?
To me nervira.
To ljuljanje me nervira!
Probudiće se ako prestanem. -Onda idi! Hoću da učim!
Sediš mi na marami, Lorin. Daćeš mi je?
Svakako.
Ajnur, ovako ne ide! Sutra radim test.
Baba, pusti da se odselim. Ovako ne ide.
Da se odseliš? -Nemamo mesta.
Kako to razgovaraš s ocem? -Molim te, ne mešaj se.
Ne možeš da živiš sama. -A kuda ću onda?
Širin i devojke ne mogu da spavaju. Sve nerviram! Šta da radim?
Preseli se u ostavu.
U ostavu za metle?
Ili ti ni to nije dovoljno dobro?
Šta to radiš?
Šta radiš ovde?
Govorila si u snu. Sve je u redu.
Napolje, Sinane! -Nastavi da spavaš.
Samo nastavi da spavaš.
Molim te, prestani.
Samo prestani s tim!
Bio si u mojoj sobi.
Zar si poludela? -Razgovarali smo.
Dirao si me. -Molim?
Šta se ovde događa?
Pusti je! -Poludela je!
Ajnur, šta se događa?
Sinan je sinoć bio u mojoj sobi.
Šta hoćeš da kažeš?
Dirao me je. -Ne laži, Ajnur. On to ne bi uradio.
Laže! Samo da ode odavde.
Sinane... -Otkako je došla samo pravi probleme!
Izlazi iz stana.
I to odmah. Jasno?
Njoj veruješ više nego meni?
Sinane!
Ne možeš to da uradiš.
Vidi šta je uradila. Ajnur je zavela Sinana, a ne on nju.
Tvoja ćerka je opasna za našu porodicu.
Jesi li završio?
Izvini. Ti odlučuješ.
Šta je to? -Muhamed Ali.
To je Brus Li. -Ne, Ali tako radi.
Ne! Ali se nije kretao. Samo je pomerao gornji deo tela.
Aperkat. Hajde opet.
Samo iz gornjeg dela tela. Tako je!
Da, aperkat... Šta je ovo?
Daj, idi da spavaš!
Kakav je to kikboks? Ovo je boks!
Hteo sam da probam. -Pogledaj me.
Hej, ti.
Šta je?
U životu postoje dve istine.
Ma šta da drugi kažu, ma šta da baba smatra ispravnim,
dobar musliman se drži Kurana i Alahove reči. Jasno?
Dobro. A koja je druga?
Čuvaj se žena. Jednostavno im ne možeš verovati.
Dobro? -Dobro.
Mogu li u džamiju s tobom?
Mogu li s tobom u džamiju? -Naravno.
Dobro.
Ali samo ako sad ideš da spavaš. -Dobro, dobro.
Lažem majku.
Izdala sam porodicu.
Gospođa Surudžu?
Organizovaćemo obilazak stana i razgovarati s vašim roditeljima.
Ne. Bila bi katastrofa da se tamo pojavite.
Gospođo Surudžu, prvo moramo da dobijemo uvid u vašu situaciju.
Ali rekla sam vam sve. -Svejedno moramo do njih. Žao mi je.
Obećajte mi da ćete mi pomoći. -Ne.
Ali obećavam da ćemo ispitati vaš slučaj.
Ajnur, zašto nam to radiš?
Tvoj otac je radio čitav život kako bi te prehranio.
A ti?
Prvo ostaviš muža. A sada i porodicu!
Ne! U domu za mlade majke će biti više mesta za Džana i mene.
Šta je u tome tako loše? -Kaljaš ugled porodice!
Denija.
Neću prestati da čuvam čast porodice samo zato što živim drugde.
Volim vas.
Vi ste mi roditelji.
Moji roditelji su 70-ih došli iz Anadolije u Berlin.
Ovde su našli posao i dom za svoju porodicu.
Stari svet su ostavili iza sebe. Kao i ja sada.
Samo s jednom razlikom. Ja sam obična žena.
Žena koja ne dâ da joj određuju kako ona i dete treba da žive.
Ni muškarci ni bilo kakva tradicija.
I time sam zaslužila smrt.
Br. 3. Žena planira da ostavi muža i/ili porodicu.
Sprovodi to u delo i sa sobom vodi dete.
April 2000.
Pardon. Gospođa Bek kaže da imate dečji inhalator.
Kako bi to mogli da znaju oni iz Centra za socijalni rad?
Imate li ga ili ne? -Ne znam ništa o tome.
Mogu li da dobijem svoj džeparac? Otići ću da ga kupim.
Ne.
Ne? -Blagajna je za danas zatvorena.
Dete mi je bolesno, stalno plače, ima temperaturu i kašlje.
Ili ćeš mi pomoći, ili ću ti zagorčati život.
Šta? Umesto da mi pomogne, ona me još i tužaka?
Super! Baš super! Hvala! -Dobro, napisaću izveštaj.
Radili biste u samoposluzi? -Da.
I još podizali sina i išli u školu?
Uspeću. Uz vašu pomoć ću uspeti.
"Stambeni program za mlade majke."
Šta moram da uradim?
Usput sam upoznala Senu.
I ona je živela sama s ćerkom.
Porodica ti ne zagorčava život?
Zagorčavaju mi ga samo frajeri. -Zašto?
Prebrzo se zaljubljujem. -A gde ih nalaziš?
U barovima, na plesu. Ideš li ponekad na ples?
Nikad nisam bila na plesu. -Nikada nisi išla na ples?
To! Super.
Samo tako. Leva, desna!
Jače! -Baba je tako slab ovih dana.
Šta? -Baba je tako slab.
Znam. Razgovarao sam s njim.
Biće češće u Turskoj pa hoće da se mi brinemo o svemu.
Zašto to ne može mama? -Šta?
Ne može da plati ni telefonski račun. Sad se mi brinemo o svemu.
Razumeš? Pazi! Idemo! Leva, desna!
Još više brukam svoje. Zato što izlazim i igram.
Pardon.
I to nije sve.
Ne razumem šta Alah ima protiv moje kose.
Septembar 2000.
Lepo.
Zamislite da se vaše dete pretvori u nešto jako loše.
Toliko prostora.
Toliko loše da pomišljate da prekinete vezu s njim.
Zamislite da vam jednog jutra ćerka sedne za doručak,
sva umotana, s eksplozivnim pojasom i uzvikne "Alahu Akbar!"
Vaš je. Sredila sam to s vođom projekta. Ozbiljno.
Usput, jako vam lepo stoji.
Zamislite da vam ćerka postane žestoka nacistkinja.
Možda ne nosi kukasti krst, ali nacista je u srcu.
Tako se otprilike osećala moja porodica kad sam skinula maramu.
Moja kosa i ja... Mi smo užas.
Brakolomstvo je greh.
A islam brani sve što može dovesti do brakolomstva.
Samo malo.
Postoje dokazi ko je, kada, gde i od koga tražio savet
o tome kako me kazniti za moje grehe.
I ko je doneo odluku.
Ali sve je to nemački sud odbacio u postupku protiv moje braće
zbog nedostatka dokaza.
...navući će na sebe gnev Božji i završiti na paklenoj lomači.
Jedan pogled potpaljuje želju.
Jedan zagrljaj potpaljuje želju.
Telefonski broj, poljubac.
Krećeš na put ka brakolomstvu.
A to je zao put.
Moj "zao put" je što hoću svoj život.
Ćao. -Ćao.
Jesam li tebe video u Kudorfu? -Moguće.
I šta sad?
Ideš li često tamo?
Šta ako idem? -Idem i ja.
Moj zao put je što dozvoljavam sebi da se zaljubim.
Ali to neće postati ljubav.
Razumeš li šta si uradila? -Zaboga, Širin...
Zašto više ne nosiš maramu?
Zašto sve pogoršavaš? -Prestani, molim te!
Promenila si se.
Molim te, pitaj mamu i tatu možemo li da se vidimo.
Sa Džanom. Neću opet da čekam šest meseci.
Sve će uništiti. Prvo svoj brak. Sada nas. Sutra Džana.
Kako ćemo ovako dalje?
Tata, svi govore o nama!
Ponaša se kao Nemica.
Kao kurva.
Šta radiš večeras? -Ne znam. Videću.
Lepo se provedi. -I ti. Ćao.
Ajnur?
Mama... -Moramo da razgovaramo. Ovako više ne ide.
Ne mogu sad. -Boli me da te gledam takvu.
Otac ti je jako tužan. Svi su. Molim te, vrati se kući.
Svi govore o nama otkako si skinula maramu.
Molim te, nosi je ponovo.
Inače nikad kraja svemu ovom. Nikada neće prestati.
Moram da idem. -Ajnur, molim te.
Gotovi smo. -Ne, mogu još!
Dosta za danas, Nuri. -Još nisam gotov, treneru!
Gotovo.
Završimo, Nuri.
Hej, Nuri! Ćao. -Šta radiš ovde?
Došla sam da te vidim. Kako si?
Kako je mama?
Usrano. Mama je usrano.
Zašto to radiš? Kako možeš tako da odgajaš Džana?
Kako možeš da hodaš takva? -Sednimo da u miru razgovaramo.
Ne!
Hoću da se vratiš. Kraj priče.
Ne mogu više da se vratim. -Zašto?
Ne mogu.
Dobro.
Ali ipak možemo da se viđamo, zar ne?
Nuri...
Izvini, zalutao sam. Mislio sam da ću tamo naći prijatelje.
Halo? -Ajnur, kurvo! Kurvetino jedna!
Nosi se iz Berlina. I prestani da spavaš sa svima!
Jasno? Ako te opet vidim ovde...
Sinane? -Kurvetino usrana!
Gubi se iz ovog grada! I sina ću ti uzeti. Jasno?
To je dete naše! Gubi se iz ovog grada, jasno?
Moja braća su to radila na smenu. Ponekad i triput dnevno.
Surudžu. -Mama?
Neću da razgovaram s tobom.
Nemoj više da zoveš. -Zašto?
Ti si mi majka. -Da.
Ali ako se ne promeniš, više nećeš biti moja ćerka.
Krišom razgovaram sa Širin. Ona mi priča o porodici.
Ali mi ne kaže da Tarik sada još češće odlazi u džamiju.
Ne kaže da Nuri ide s njim i deli letke u školi nakon 9. septembra
u kojim piše da su Jevreji planirali te napade.
Sme li se kamenovati osoba koja počini brakolomstvo ili preljubu?
Naravno da ne. U Nemačkoj nikog ne smete da kamenujete.
Ali... da je ovo islamska država,
naša dužnost bi bila da sprovodimo zakone Kurana.
To se podrazumeva.
Imam pitanje za vas i očekujem iskren odgovor.
Završili ste školu, imate radno iskustvo,
ali jeste li spremni za sledeći korak?
Stvarno hoćete da budete elektroinstalaterka? -Da, zašto ne?
Zato što je to najglasniji i najprljaviji posao koji znam.
Učim zanat.
Svoj zanat.
Br. 4: Žena potkopava muškarčevu ulogu zaštitnika i hranitelja.
Na primer, tako što traži zaposlenje.
Moja zajednica zna. Motri na mene.
Moj majstor Bekir je Kurd i musliman, baš kao i ja.
Ubeđen je da se vera nikome ne sme nametati.
Nije ga briga odakle su njegovi šegrti ni je li jedan od njih žena.
Ima raznih muslimana.
Tu su moja braća, ali tu su i drugi muškarci.
Šta gledaš, a?
Lepa mašina.
Jesi li se nekad vozila? -Ne.
Da li bi htela?
Ozbiljno? -Kako se zoveš?
Ajnur.
Ajnur. Ima veze s Mesecom, zar ne?
Kako znaš? -Bio sam prošle godine u Turskoj na godišnjem.
Kako se ti zoveš? -Tim.
Pa, kad bi htela da se provozaš?
Još te gnjave, a?
Ne nerviram se više. Ne shvatam to ozbiljno.
Kad ćeš da odeš u policiju? -Ma prestaće oni.
Ajnur, ne budi naivna! -Kako sam naivna?
Osramotila si ih.
Ako budu morali da biraju između poštovanja tradicije
i oproštaja sestri, ti si ta koja će izgubiti.
To je sigurno.
Sena, reci i ti nešto.
Razmisli. Uvek sam htela da odem u Keln.
Ne. Mora da postoji način... Da prihvate mene i Džana.
Porodica su mi, pa šta ako su poludeli! Volim ih. Ne razumeš?
Kad je Nuri imao 3 godine, noću je morao da me drži za ruku da zaspi.
Širin takođe.
Ne možeš da zaboraviš ta osećanja. Ja ne mogu, možda ti možeš.
Tim?
Ko je Tim?
Zaljubila si se?
Ne, nisam se zaljubila. Ja ga volim.
Ovo je moj dragi. -Misliš kriminalac?
Ne, baš je drag.
To je bilo malo zabave, zar ne? -Ionako nisam snimao.
Gde da sednemo? Ono je zgodno mesto.
Da, dobro izgleda.
Šta da uzmemo? Našao si mamine lančiće?
Mama. -Da. Lepo si ih zamrsio.
Jeste li gladni? -Ja jesam. Mislim da je i mali.
Imam brokoli, piletinu i pire od krompira. Hoćeš li još nešto?
Ne. -Možda salatu?
Ne, pusti. Super zvuči, a? Šta ti kažeš?
Super zvuči. Nama je super. -Mama...
Mama... -Postavićemo sto za mamu.
Ali mama će prvo da dobije poljubac.
Evo, druže.
Možeš to da papaš.
Mljac! Pazi, vruće.
Šta najviše želiš za sebe?
Nemam pojma. Verovatno šta svi žele.
Porodicu. Posao.
Muža? -Videćemo...
A ti?
Mir. Sreću.
Porodicu. Dobru hranu.
I svoj motor. -I svoj motor.
Sredina 2003.
Hej, Nuri. Je li istina? -Šta?
O tvojoj sestri? -Šta o njoj?
Ima novog frajera. Nemca. -Ko širi ta sranja?
Brat mi je rekao.
Pa šta je rekao? -Zanima te?
Ćao. -Ćao.
Rekao sam mu dvaput, triput i četvrti put...
Izvini, odmah se vraćam.
Halo?
Ko je?
Sinane? Tariče?
Ne možete da smislite nešto novo?
Nabijem te! Dok Džan spava kraj tebe...
Kurvetino, krešeš se s tim Nemcom,
a moj bratanac leži pored vas?
Majku ti... -Dobro, pozdravi sve.
Hajde, idemo. -Kuda?
U policiju.
Nema smisla.
Ajnur, pustićeš da ovako nastave?
Navići ćeš se na to, veruj mi.
Nisam mislila ništa loše. -Naravno.
Moram da idem. Radim rano ujutro.
Ćao.
Ajnur.
Hatun. Baba sedi napred i hoće da nam se pridružiš.
Kada otac zove, ćerka mora da sluša, bilo kada ili bilo gde.
Jesi li me razumela?
Dođi napred, Hatun.
Kurvo, šta misliš ko si ti?
Šta je? Šta? Šta?
Hajde!
Pogledaj se. Izgledaš kao muško. Kao muško!
Droljo!
Idi da sedneš tamo. Sedi.
Sedi, Hatun.
Droljo!
Kurvo!
Ja ne nosim maramu nego kombinezon.
Odbijam da se premestim u autobusu iz poštovanja prema ocu.
Prezirem to poštovanje.
Br. 5: Žena napušta tradiciju i običaje zemlje porekla
i usvaja zapadnjački stil života.
Jedne subote se sve raspalo.
Bili smo na plesu, išli smo kući.
Samo smo hteli kući.
Nazivaju me kurvom.
Nećeš sa mnom gore?
Žao mi je zbog ovoga što se dogodilo.
I meni je žao. Ne mogu više tako.
Šta? Samo zato što nas je napalo nekoliko seronja na ulici?
Tvoja porodica nas progoni.
Tvoja porodica je svuda.
Ti hoćeš da budeš deo njih. To je...
Umesto da kažeš... Gotovo je, neću više.
To je totalno sranje.
Time, molim te, uđi da razgovaramo.
Žao mi je. Ali ne mogu više.
Vaš majstor se brine. A i ja.
Nešto se dogodilo?
Pomaže li terapija? -Ne treba mi terapija.
Moja porodica je problem. Jedan dan ih volim.
Sledeći ih mrzim pa ih opet volim.
Razumete? -Kako je Džan?
Hoćete da mi uzmete i Džana? -Mislite da je to potrebno?
Ne ako mi pomognete.
Davaću ti časove.
Utorkom i petkom posle škole pa ćeš proći ispit.
Gospođa Bek zna. Može?
Treba vremena. Mnogo vremena.
Ali polako, sasvim polako ponovo sam stala na noge.
I naslućujem šta mislite. Je li još tako glupa kao pre?
Ili je konačno skapirala i drži se dalje od toksične porodice?
Džane!
Još malo pa ću izučiti zanat. Postaću elektroinstalaterka.
A ko će se brinuti za Džana? -Nešto ću smisliti.
Širin je rekla da bi mogao da nas poseti. -Da. Ako mogu i ja da dođem.
Muma, koliko ćemo još godina protraćiti?
Kad bismo se barem slagali, pa da vi viđate unuka, a on baku i dedu.
Otac ti je često u Istanbulu. Tarik ima svoju porodicu.
Nuri je sada glava kuće. -Nuri?
Ali tek je napunio 18 godina. -Ali dobro mu ide.
Pazi na tvoje sestre. Razgovara s učiteljima.
Razgovaraj s njim. A onda nam dođi u posetu.
Hoću, ako se pobrine da prestanu da me vređaju.
Dođi ovamo!
Idemo gore.
Idemo! Desna, leva... Sagni se!
Bum! I opet! Bum!
Leva, desna, leva desna...
Leva, desna, leva, desna...
Čekaj.
Dobro. Leva, desna...
Leva, desna, leva, desna...
Hodaš po tankoj liniji. -Znam.
Šta mi savetuješ da uradim?
Dobro je što misliš na Džana. On mora postati dobar musliman.
Ali pazi se. Ajnur je kao otrov. Pazi na naše sestre.
"Jedna kap mokraće pokvari celu kantu mleka."
Ali svejedno ne smemo da zaboravimo na Džana, je li tako?
Šta da radimo?
Brata zanima koja je dužnost porodice ako se deca ne mole
zato što im je majka izgubila veru.
Brat Sabrah bin Mabad al-Juhani
kaže nam šta Alahov glasnik kaže o tome.
Nauči dete do sedme godine da se moli.
Ili će ono napustiti krilo islama.
Majka koja spreči dete da se moli i postane dobar musliman
je kafir i goreće večno u paklu.
A njeno dete koje se ne moli
i koje porodica nije spasila do 7. godine, deliće njenu sudbinu.
Molimo Alaha da zaštiti nas i to dete te sudbine.
Halo.
Govno jedno! -Šta hoćeš?
Kurvo! Pusti mog bratanca na miru. Ti ne pripadaš našoj porodici!
Više mi nisi sestra. Kurvetino besramna!
Ako te vidim, ubiću te golim rukama, govno jedno!
Samo moj iskaz nije dovoljan.
Mogu nešto da preduzmem samo ako mi se nešto dogodi.
Godinama te vređaju, tuku, prete preko telefona.
A ti pustiš Džana da prespava kod njih. -Džan nije problem.
Mama, Širin, svi ga vole. -Zašto ti je stalo do te porodice?
Ne mogu da ih napustim. -Zašto?
Ne razumeš.
Ne razumem zašto se dovodiš u opasnost.
Možeš da uzmeš Džana i odeš.
Hoćeš li da me ispratiš na stanicu?
Možeš da otvoriš poklon ako hoćeš. -Ovo je od nas. Selma ga je umotala.
Ćao, uđi.
Ćao, Nuri. Moj brat Nuri.
Ovo su Sebi i Janik. Oni su iz škole, a ovo je Sena...
Posle ćeš svedočiti da je to bilo to.
Tada ti je duša ranjena zbog nepoznatih muškaraca u stanu.
I zato što ti se moj način života toliko gadio,
upravo si tada sam odlučio da moram da umrem.
To si rekao na sudu.
Dobro znaš da je to sranje.
Do danas niko ne zna koga ste slušali.
Ko vas je savetovao.
Ko je s kim razgovarao i kada.
Niko ne može da dokaže da su od početka svi učestvovali u tome.
Ko je šta i kada znao?
Ko se i kad sastajao?
Kako bi spasao čast Suruzovih.
Drevna pravila kažu: najmlađi mora da sprovede pročišćenje.
Praktični deo si prošla, ali teoretski ne.
Ali možeš da ga polažeš ponovo.
Ne znam hoću li moći. -Hoćeš li moći?
Ti si izdržala više nego iko koga znam. Možeš ti to.
Samo se baci na učenje, u redu? Dobro.
Srećan ti rođendan...
Hvala.
Neposredno pre svog 23. rođendana sam odlučila.
Napuštamo Berlin.
Neki Senin prijatelj mi je našao posao u Frajburgu.
Mogu da počnem čim položim završni ispit.
Srećan rođendan, draga Ajnur...
Sve najbolje, ljubavi. -Hvala.
Na njemu je moja omiljena pesma.
Preostale su mi još tačno tri nedelje.
Ovo je Evin. Ima 18 godina. Ide u razred sa Širin. Ovo je njena pesma.
I ona je iz muslimanske porodice. Ali ne kao moje.
Imam nešto u kancelariji za tebe.
Evinina majka Dilber. Vlasnica je firme za čišćenje.
Ćao, mama, ne mogu da dođem danas.
Rekla si da ćeš mi pomagati. -Znam.
Širin će raditi sa mnom matematiku. Imamo test.
Dobro, onda radi to. Ali dođi kući za večeru.
Dobro, mama. -Ćao.
Dilber nadasve voli svoju ćerku. Evin nikad nije nosila maramu.
Imam iznenađenje za tebe.
Ozbiljno? Super. Jedva čekam! -Ali prvo ćemo jesti.
Širin hoće da Evin upozna njenog brata.
Evin prolazi test sviđanja i može da postane deo porodice.
Ali pre toga Evin mora da pronađe veru.
Ne razumem baš. -Gledaj.
Tvoja kosa je simbol ženstvenosti. -Šta se tu Alahu ne sviđa?
Alah te voli. Ali ne ako će tvoja lepota muškarcima zavrteti glavu.
Zato prorok kaže: "Nosi maramu i štiti svoju čast."
Nuriju se jako sviđaš.
O, Evin. Super ti stoji.
Jako lepo. -Alah će te nagraditi za ovo.
Da, hoće.
I Evin su već su smotale.
Ali postoji kvaka: islam njene porodice
nema nikakve veze s islamom moje porodice.
Skidaj to, bez pogovora! -Mama, imam 18 godina. Sama odlučujem.
Sama si odlučila ili neko drugi? -Sama.
Otkako se družiš s tom Širin, više te ne prepoznajem.
Šta je s tobom, samo trčiš za njom? -Sa mnom je sve u redu.
Kako to misliš?
Zašto ti ne nosiš maramu da udovoljiš Alahu?
Evin su upoznali s njenom ulogom.
I odavde iskazi počinju da se razlikuju.
Je li Nuri rekao Evin da hoće da me ubije?
Do danas ne znamo. Ali sudije su sigurne
da je Nuri Surudžu novu devojku Evin smatrao pravom muslimankom,
kao neku pozitivnu suprotnost svojoj sestri.
Naterao ju je da se uda za njega nakon nedelju dana zabavljanja.
Nuri tvrdi da je Evin pristala. Evin kaže da to nije istina.
Stani, imam iznenađenje za tebe. Zažmuri.
Dođi.
Pazi.
Stani. Otvori oči. Šta vidiš?
Pogledaj.
Šta misliš, ko je to pucao?
Kaže da nije shvatila ozbiljno kada joj je Nuri pokazao da je vežbao.
Pogodi. Pogodi!
Na suđenju će reći, "Nuri mi je rekao da mu je Tarik dao pištolj."
Sudije su rekli da nemaju dokaze za to, ali ja ti verujem.
Verujem ti da nisi razumela koliko je to sve bilo ozbiljno.
Jer si bila slepa, kao ja.
Zato što nisi mogla da veruješ šta će se dogoditi. Sledeće večeri.
Da se nisi usudila da dolaziš kući, naročito kad ja nisam tu!
Smiri se, Nuri. Samo sam htela da vidim mamu.
Briga me! Nisi više član naše porodice!
A to ti odlučuješ, a? -Ako se tako ponašaš, odlučujem!
Zato što šaram? -Da, krešeš se sa svima!
Ne možeš da mi govoriš kako da se ponašam! -Mogu i hoću!
Nećeš mi ti govoriti kako da se ponašam!
Govoriću, smejaću se i kresaću se kad god i s kim god hoću!
Sama donosim svoje odluke. Jesi li razumeo?
Br. 6: Žena je u vanbračnoj vezi
ili u vezi koju joj roditelji ne odobravaju. Dovoljna je i sumnja.
Dobro.
Ideš sa mnom do autobuske stanice?
Idem.
Procedura je stroga.
Spasilac porodice mora da gleda bruku u lice
pre nego što joj postavi pitanje nepromenjeno hiljadu godina.
Kaješ li se za svoje grehe?
Potom spasilac briše lice sramote.
U tom trenutku moja porodica vraća svoj "obraz".
Ono što zovu "čašću".
Ovo sam ja. 23 dana kasnije bih položila teoretski ispit.
Ali nije me briga za to. Briga me je za Džana.
Ubijena jer je odbacila maramu
Ludilo se nastavilo sledećeg dana. Evin će dati opširan iskaz na sudu.
Ali moja braća će tvrditi da je sve lagala.
Ja joj verujem. Sudije ne.
Vidi, dao mi ga je otac.
Nuri, jesi li ti to uradio?
Nuri je to uradio iz uverenja.
Pogledaj ih. Sve nevernici.
Nije greh sve ih pobiti.
Evin uviđa da niko iz moje porodice ne žali.
Halo. -Mama?
Da? -Danas ne mogu da dođem.
Ne razumem. Obećala si da ćeš mi danas pomagati.
Umrla je Širinina sestra. -Je li bila bolesna?
Ubili su je. -Ubili?
Evin, Tarik hoće da razgovara s tobom.
Evin? Evin?
Dođi.
Policija će te pitati koliko dugo poznaješ Nurija.
Reci da ste vereni dve godine i da ćete se uskoro venčati.
I da ste juče bili zajedno. Ceo dan. Razumeš?
Moraš da podržiš Nurija.
Ti si sad deo porodice.
Odmah dolazim.
Evinina mama kaže da je odmah znala. Videla mu je to u očima.
Nemoj mi reći da ti je on novi dečko.
Stani. Razgovaraj sa mnom.
Pusti me na miru! -Evin! Evin!
Osam dana kasnije
Policija ispituje Nurija. Evin ćuti.
Ne može da se pomeri. Ni da jede. Prestravljena je.
Izgubila je glas.
Nuri joj šalje poruke. Do 50 dnevno.
Siguran je da će igrati svoju ulogu kad stigne policija.
Evin već osam sati laže policiju. Daje Nuriju lažni alibi.
Detektiv Hekner. Radi se o vašoj ćerki.
Šta je s mojom ćerkom? -Zar vam još nije rekla?
Ne, zašto? -Eno je u stanici.
Kakvoj stanici?
Možete li potvrditi da je vaša ćerka Evin verena za Nurija Suruza?
Ne, moja ćerka nije verena!
Laže. Za tog Nurija! -Kako to mislite?
Zašto to govorite? -Gde je ona? Hoću da razgovaram s njom.
Sačekajte malo.
Sad ćeš mi ispričati sve što se dogodilo.
Zašto nećeš?
Neću da te uvlačim u to. -Uvlačiš? Ja sam ti majka.
Mrtva sam, mama. -Nisi mrtva.
Nisi mrtva. Je li on to uradio?
Je li Nuri to uradio? Jesu li to njegovi učinili, žele da ih štitiš?
Jesi li ti bila umešana?
Nisam. -Onda moraš da daš iskaz.
Biću uz tebe ma šta da se dogodi. Nikad te neću ostaviti samu.
Ali više ne smeš da lažeš.
Zahvaljujući Dilber, Evin povlači stari iskaz.
Malo kasnije, Evin ne može da objasni sebi kako je sve došlo dotle.
Ona i njena majka još ne znaju da će morati da se odreknu svega.
Svog života. Svoje domovine. Svog identiteta.
Obe moraju u program za zaštitu svedoka.
Optužena su samo moja tri brata.
Ostali članovi porodice će se kasnije pojaviti kao njihovi svedoci
ili će odbiti da svedoče. S jednom izuzetkom.
Širin, zmija mala. Nastupa kao sutužiteljka u moje ime,
čime dobija pristup spisu i informacijama za advokate braće.
Evin ostaje jaka. Ponavlja svoj iskaz.
Kad sam posle ušla u podzemnu,
primetila sam da nešto ne valja. Način na koji me je Nuri gledao.
I braća su bila deo toga.
Jedan je nabavio Nuriju pištolj, drugi je držao stražu...
Lažeš, droljo!
Mir!
Sudije su poverovale u Nurijevo priznanje da je sve radio sam.
Dobio je kaznu za maloletnike.
Ostala dvojica su puštena na slobodu zbog nedostatka dokaza.
Niti se može dokazati da je Tarik nabavio Nuriju pištolj,
niti da je Sinan držao stražu kada me je Nuri upucao.
Moja sestra zahvaljuje advokatu braće na oslobađajućoj presudi.
Na odlično obavljenom poslu.
Devet godina kasnije, moj brat nosi zlatni sat na izlasku iz zatvora.
Savezni sud 2007. hoće ponovo da otvori slučaj.
Ali prekasno. Moja braća su pobegla u Istanbul.
Naš otac je već davno umro od raka.
Turski sud ih 2017. oslobađa zbog nedostatka dokaza.
Vi sad tu sedite i pitate se: Ima li ikakvih dobrih vesti?
Ima. Jer najvažniju borbu je moja porodica izgubila. Onu protiv Evin.
Protiv njene majke Dilber.
Protiv gospođe Bek. Nije joj to pravo ime.
Niti je to bila jedna osoba.
Protiv Sene i mojih drugih bliskih prijatelja
koji ovde nisu imenovani.
Vi znate koji ste.
Sprečili ste da majka i Širin dobiju starateljstvo nad Džanom.
Moj sin neće biti Surudžu.
Moj sin odrasta u porodici koja će se brinuti za njega.
Moja poslednja misao si ti. Džane, sine moj.
Volim te.
SAMO OBIČNA ŽENA
Prewvod - MEDIATRANSLATIONS Obrada za HD metalcamp (DrSi)