–Är hon här ännu? –Inte än. Lugna ner dig, "pappa".
–Vad vill du ha, pojke eller flicka? –Jag vill inte veta.
–Varför kommer hon då och berättar? –Jag vill inget hellre än veta.
Elaine är här, Michael!
Jag kanske har nyheter i morgon. Ni kan gå...
Vänta! Det här är till barnet.
–Vad är det? –Ett uns guld.
–Ska ungen bli bankir, tycker du? –När ungen är 21 år gammal...
...räcker det till en bil eller till terminsavgifterna på universitetet.
–Vad gulligt av dig. Tack. –Det är nåt att lita på.
Nå, vad blir det? En liten Matthew? Toppennamn, om jag får säga det.
Matthew! Feg och nervös, precis som sin pappa.
Men tänk om det är en flicka? Mathilda!
Ditt förslag. Man vänjer sig nog...
"Milda Matilda"...
Det är din mors namn, men kan du inte byta mor till en Karen, eller...
–Hur är det? Allt väl med barnet? –Jadå.
Vad är det?
Jag lät ta ett prov.
–Ett genetiskt prov. –Varför det?
Jag hade mina skäl.
Tommy?
Det är inte ditt, Michael.
Hon är inte din.
Det här blir fint i hennes "Mina första år"...
Virginia 5 år senare
Gubben kommer!
Slutlikvid för 631 Westmore Drive, Washington D.C. – 6 200 dollar.
Verkligen fint. – Skriv en check, Tom.
–Känn på det. –Fint.
–Där är han. Samma sak varje vecka. –Det angår inte oss.
–Var är han? –Det är väl avlöningsdag.
En lärare som kände honom förr påstod att han hade utstrålning.
Han måtte ha stampat på den hos mrs Simon, för inte har han nån nu...
Fint mynt, va? Bästa kvalitet. Du borde ta det.
Titta här, då. Den försvinner så fort väderleksballongfolket dyker upp.
Väderleksballongfolk är väl som älgtrofésamlare i det avseendet.
Jag förstår bara hälften av det du säger...
–Hej, mamma. –Där är du ju. Kan du vakta affären?
Du! Kom med.
Jag har en snubbe i Kalifornien som säljer silverhalvdollar.
–Silver intresserar mig inte. –Jag frågar bara om priserna.
–Kan du göra det på den där? –Jag kan spola påvens toalett.
Silver är bra, varför bara guld?
Det är pålitligt. Jag tar myntet.
–Tack, mrs Simon. –Efter fem år kan du väl säga April...
Fan, var är min turskrapa?
När jag vinner blir det ändringar av här.
–Du ska väl bygga ett bibliotek... –Varför inte?
Får jag 20, jag ska fortsätta vinna.
–Hur länge har du haft sån tur? –Sen jag föddes. Sen jag föddes...
Den där McCann betalar hyra till er, va?
Jag antar att du vet vad som händer där borta, va?
Jody på banken sa att McCann inte har nåt konto.
Har aldrig löst in en check. Han måste ha allt hemma.
Mäklaren har mina. Brorsan får sitt när det passar mig.
Det var pappas idé. Fick jag bestämma, skulle han få allt nu.
Hallå där! Langa hit fem dollar.
Bryce slår in bollen. Ett enastående slag!
Ett slag på säkert 25 meter.
Båda lagen går på bollen. Det står 0 – 0
Newland gör mål! John Newland.
Blivande kongressledamot, om hans pengar har nån betydelse.
Om de röstar på mig så lovar jag att ordna fred i världen–
–och asfaltera om Stewart Street.
Din bror är underbar.
–Du skötte dig fint. –Menar du i polo eller politik?
Om vi satsar partipengar på dig, vill vi veta att du är fullkomligt ren.
Hur är det med din bror?
Han var pinsam efter delstatskampanjen.
Man förlorar inte val på grund av bröder.
–Kan du hålla honom i schack? –Inga problem.
Gör mig en tjänst – dra inga vitsar. Det passar inte i politik.
Jag ska vara fullkomligt..."orolig".
Du behöver mig än, va?
–Jag ska ut, får jag låna din bil? –Nej.
Ett förutsägbart svar ur vägen.
Jag sa nej. Ta Plymouthen.
"Flickor, ska vi ta en tur i min Plymouth 66:a?"
Klockan tio är du så hög att du inte vet vad du har för bil.
Du tror du är Jesus när du är nykter.
Pappas fina pojke...
Du skulle inte vara fullt så fin om folk visste vad jag vet, va?
Om jag förlorar, förlorar du också.
Sup och rök på, pippa runt... Men gör det i Plymouthen!
Fattar du?
En skänk från ovan.
Småpengar...
Hälsa att vi behöver mer.
–Hälsa att hans dotter behöver mer. –Det har jag gjort, det hjälper inte.
–Ta inte det, det är det enda jag har. –Du får tillbaka det, jag lovar.
Ni båda förtjänar bättre.
Han ser till att du är hög och håller tyst.
Investera dem klokt.
Det borde värma pappsens hjärta.
Sakta ner!
–Helvete! –Håll käften!
Vilken jävla kväll...
Herregud...!
Helvete!
Jaha, mr McCann...
Jävlar!
–Inget här, sir! –Kolla där nere.
Ingenting...
Nån främling hängde i baren förra veckan, vi ska kolla upp honom.
Men så snabbt som tjuven försvann så tror jag att han kände till trakten.
Var de...
Var de försäkrade?
Har er bror försvunnit?
Se, Nancy Lammeter! Vem röstade du på?
Jag kunde inte bestämma mig...
–Har han åkt till Sydamerika? –Har ni hört nåt om Tanny?
Tanny trodde hon var död och stack, men jag tog inte med det i artikeln.
Sen rånade han McCann. Tack vare krockkudden är han nog oskadd.
Det fanns inget blod hos McCann och han stack snabbt, så han är nog okej.
Tanny gör aldrig sig själv illa, bara andra.
Domare Marcus, jag är Nancy Lammeter.
Vi studerade Johns–Dobson–fallet på college. Ni gjorde vår stad känd.
Var är mina pengar?
Det är din far. Vill du träffa din far?
Det skulle han nog gilla.
Vad gör han i kväll? Vad gör pappa i kväll?
Han har glömt bort dig. Inte får man glömma sin lilla flicka...
Ska vi hälsa på pappa?
–Har du trevligt? –Ja.
Kom nu, sötnos.
Kom hit, sötnos...
Mamma...
"Mamma"? Knappast...!
Mamma?
Plats! Plats! Sitt!
Känner nån det här barnet?
–Är doktorn här? –Vi ska inte förstöra festen. Vi går...
Det ligger en kvinna utanför mitt hus. Jag tror att hon är död.
Kan nån hämta doktorn.
Kan ni ta barnet, mrs Simon? Jag ska hämta bilen.
Kan ni visa vägen?
Heroinmissbrukare.
Barnet är förmodligen skadat.
Vet du vem hon är?
Jag har aldrig sett henne förut.
Ur vägen!
Mintkaramell?
Inte är du skadad, heller?
Hon tycker bäst om dig.
Vi borde låta det sociala ta hand om henne.
–Var skulle hon hamna? –Långt härifrån skulle jag tro.
Hon är ensam och jag är ensam.
Vad menar du?
Hon kom till mig för att ersätta mina pengar.
–Kan inte jag ta hand om henne? –Här, i stan?
Var dig själv bara.
Mig själv...?
–Bor ni ensam? –Jag är frånskild.
Skulle ni vara en god far, tro ni?
Ja, det tror jag.
–Har ni några tillgångar? –Nej.
Det jag hade, lät jag dem stjäla. Det blev stulet.
"Lät dem", låter ju som om jag bad dem stjäla det. Så var det ju inte.
Jag blev bestulen.
–Är ni homosexuell? –Inte vad jag vet.
Jag menar, nej. Jag har inget...intresse av sånt.
Det är han.
Hur skulle ni, en ensamstående man, ta hand om detta barn?
Jag skulle gå upp på morgonen och...ta hand om barnet.
Sen...skulle jag gå och lägga mig.
–När ni går till jobbet, då? –Det gör jag inte, jag jobbar hemma.
Jag är möbelsnickare. Jag har ett fint skåp att erbjuda...
Förlåt...
–Det är inte lätt att uppfostra barn. –Inget är lätt.
Jag är inte så bra på intervjuer. Bry er bara inte om vad ni ser.
Som när man blir bjuden på jello...
Det där dallret kanske inte ser så aptitligt ut, men det smakar ju gott.
Om ni gav barnet till mig och kom tillbaka ett år senare–
–skulle ni säkert bli imponerade.
Jag tror att barnet hör hemma hos mig.
Hon vandrade in i mitt hus.
–Vi ville tala om McCanns adoption. –Det ska inte vara något problem.
–Ska vi gå en trappa upp? –Naturligtvis.
Hejsan, mamma!
Jag frågade doktorn hur det gick till. Han sa: "Fråga inte."
Någon har grejat så att jag blev fosterförälder.
Äntligen lite schyst fiffel... Jag har tonvis med barnkläder och grejer.
–Du måste prova på handleden. –Varför det?
Därför...
Vad ska hon heta?
Jag tänkte kalla henne Mathilda.
Du får mitt hus om du låter bli.
Hon kommer att få stava det jämt, kallas Tildy... Nej, nej, nej.
Jag har bestämt mig.
Du måste döda alla som säger Tildy.
Mathilda... Hej!
April...
Det är första gången jag ser dig köpa nåt till nån annan.
Den här är till mig.
–Varför det? –Jag skojade.
Det är också första gången, om du ursäktar att jag säger det. Två cent.
Pappa!
Hejsan, Michael.
Då ska vi se...
Om jag var i din ålder, vad skulle jag då vilja äta...?
Vad sägs om barnmat?
Det låter underbart! Och jag råkar ha lite.
Det är bäst du passar på att äta barnmat nu.
Med åren blir man mindre sugen på osaltat morotsmos.
Fast finare ställen i Paris lär servera osaltat morotsmos...
Så ska vi ta och smaka lite...? Bara en liten sked.
Ser det inte gott ut? Öppna munnen lite...
Se på mig, jag äter det ju.
Jag kokar lite havregrynsgröt.
Mathilda?
Mathilda!
–Var det så roligt? –Ja.
Du är jättestygg! Och jättesöt!
Han kommer tillbaka.
–Något som roar en treåring. –Min lönecheck?
Jätteskojigt...
Ballongen har hängt här ett tag.
–Vad kostar den? –100 dollar.
–Vad sägs om fem dollar? –Såld!
–Var får man gas? –På kaféet mittemot...
Upp, upp i det blå!
Hallå där, Mathilda!
–Kom, Lawrence! Kom! –Vinka hej då, i fall...
–Härlig dag för en simtur. –Det är min tur!
Nu kommer jag.
Nu är det min tur!
–Hallå där! –Hur har ni det där nere!
Nu landar vi!
Det gjorde ont.
Heja Tildy!
Nancy?
Vad?
Vad då?
Esther, jag tror...
Vi måste nog ha lite mer lax.
Ni har sex gäster och två stora laxar.
Ni kommer att äta rester i en vecka.
Ring efter doktorn!
Vi försöker igen.
Och tänk på hur roligt vi ska ha...
Förlåt mig.
Det får du aldrig säga till mig igen.
Du ska få ett barn.
Det ska du.
Mathilda!
Du blir min död! Sätter de inte upp ett staket här, kommer nån att trilla i.
Vi tappar höjd!
Du får inte skrämma pappa så.
Straffa henne, annars lär hon sig aldrig.
–Jag kan inte. –Du måste.
–Jag kan inte slå henne. –Sa jag det?
–Ska jag halshugga hennes nalle? –Då skulle jag anmäla dig.
Jag ställde Lawrence i ett hörn i en timme.
Gör inte det. Se hurdan jag har blivit.
Titta...!
Du är fri.
Färdiga! Vad vill du göra i dag?
Det är skolan. Här finns folk som är yngre än jag.
–Är ni hennes far? –Hon har adopterat mig, ja.
Kan vi talas vid?
Det används till många olika saker.
Ni använder det till att skriva och rita på.
Vad är det?
–Cory? –Papper.
Har ni tagit examen snart, mr McCann?
Vrid inte av valpens huvud...
Vad gör ni?
Musbegravning. Vi hittade en död mus.
Tycker du om hästar?
–Hur dog din mus? –En bil körde över den.
Det är därför vi begraver den i en pizzakartong.
–Jag skojar bara. –Jaså...
Katten tog den. Det var ingens fel, det är sånt som bara händer...
–Ha det så bra på begravningen. –Vi försöker, men det är svårt.
–Hej då. –Hej då!
Vad är det?
Jo, nåt är det.
–Jag kan skriva jättesmått. –Vadå?
Vad är det?
–Det är 23:e psalmen. –Jisses...!
–Är det nån idé att fråga varför? –Häftigt, va?
Är du blaserad? Kom!
Där uppå flodens strandkant
Stod Lilla Björn, en indian
På den andra sidan floden
Stod hans lilla indianmö
Vita Duvan hette tösen
Vacker som en dag var hon
Deras stammar var ej vänner
Så deras kärlek dödfödd var
Lilla Björn dök ner i floden
Vita Duvan likaså
Och de sam emot varandra
Genom virvlarna de flöt
När de möttes uti vattnet
Flodens strömmar drog dem ned
Så nu är de alltid samman
I sälla jaktmarker
Lilla Björn och Vita Duvan
Deras kärlek lever än
Vi måste gå ut oftare.
Slå då! Det är ett slagträ, inte en brödkavel. Gå på matlagningskurs.
Tjejer kan inte spela baseboll. Det är slöseri med tid.
Hon kan inte träffa, hon är ju tjej!
–Fan, vi förlorar! –Håll tyst, Janet.
–Gå på matlagningskurs! –Kom igen, det är ju bara en tjej!
–Kom igen, Mathilda! –Lawrence är galen i henne.
–Hon struntar helt i honom. –Hon har inte börjat tänka på sånt.
Nu gäller det...
Tillbaka! Du ska springa åt andra hållet!
Man springer hitåt, inte ditåt!
Heja Mathilda!
Vi förlorade!
–Bra spelat! –Bra åskådat, pappa.
Jag ska köra det här till Newland i morgon.
Får jag följa med? De har visst saltkar i guld.
Det är inget fel på våra av linoleum.
–De har en butler också. –En engelsman.
Mrs Newland ringer i klockan, in kommer butlern och säger: "Te, sir?"
Visst kan du följa med.
Vi låter honom manipulera Fred och får hans röst i skattefrågan.
–Vi vill ha en ja–röst av dig. –Visst.
Bloggs kommer att fråga hur du röstar om jordbruksgrejen.
Spela med, babbla på. Sen svänger du i sista stund.
Väntar du länge nog, förlorar han.
Vi har problem med att få tillstånd att dränera stenbrottet för ditt projekt.
–Nej då. –Jo.
Du förstår inte, det är inget problem.
Inte om ni vill att jag ska rösta ja...
Vi ska avleda vattnet från stenbrottet här.
Vi leder det hit och låter det bli en sjö.
Sen kan vi sälja marken.
Och...här är en vacker plats–
–där vi skulle kunna bygga ett litet hus.
Så att vi kan bo bredvid ett gäng änder?
John?
Vakna, du är som en sömngångare.
–Mr McCann är här. –Tack, Esther.
–Hej, Michael. – Hejsan, Mathilda. –Hej, mrs Newland.
–Gör det nåt att hon är med? –Nej, inte alls.
–Vill du komma in, Mathilda? –Gärna, mrs Newland.
–Är du törstig? –Nej.
–Den där är av Andrew Wyeth! –Ja.
Ser du den här bilden? Det var så huset såg ut förr i tiden.
Ser du den där farbrorn? Det är min farfar.
Den lille pojken där är min far.
Pappa! Böcker om hästar!
–Vill du se de riktiga hästarna? –Gärna!
–Om det inte är besvärligt. –Inte alls.
Te, sir?
Titta, pappa!
Här kommer Annie Oakley!
–Jag måste hämta kameran. –Snabbaste tösen i stan!
Hon har jätteroligt. Hon älskar verkligen hästar.
Jag tänkte fråga om hon vill komma hit och få ridlektioner.
–Det skulle hon gilla. –Får jag säga det?
Var så god. Och – tack.
–Det är dags nu, pappa. –Iväg med dig, då.
Påminn mig om att göra hålet större.
Du...är...klar!
Få se? Jättefint!
Jättefint, med all mat du har i munnen...!
Titta, mr Newland!
–Jag är ledsen. –För vad?
För att jag inte kunde ge dig det du ville ha. Som du tittar på henne...
Jag är ledsen att jag inte kunde.
–Vi har gjort allt vi kan. –Nej, det har vi inte.
–Varför vill du inte adoptera? –Jag vill inte prata om det nu.
Vänd mig inte ryggen. – Var snäll och gå!
Adopterade barn... blir ens egna barn.
Titta på Greens. Titta på Michael McCann!
–Han har henne på grund av mig. –Jag vet.
Du hjälpte honom. Varför hjälper du inte dig själv?
Det var inte det jag menade.
Michael McCann har henne på grund av mig.
Vad menar du?
Är Mathilda din dotter?
Jag trodde jag skulle klara av det.
Men bara att ha henne i huset... Kvinnan som dog var hennes mor.
Jag tyckte det var konstigt att du brydde dig så mycket om Mathilda.
Låt bli.
–Mathilda! –Hej.
–Har du haft roligt? –Ja.
–Trivs du här? –Ja, jättemycket.
Bra.
–Tja... Hej då. –Hej då.
Ibland har jag tänkt lämna dig.
Efter mitt andra missfall, tyckte jag att jag gjorde dig för illa.
Nån annan kunde väl ge dig barn, men göra dig illa på nåt annat sätt.
Om jag hade berättat det då, så skulle min karriär ha varit över.
Och om jag hade berättat för dig...
...skulle du inte ha stannat.
Om du hade tagit henne då, så skulle jag ha blivit hennes mor!
Och du hade varit lyckligare med mig.
Vårt liv hade blivit som vi trodde det skulle bli.
Det förstår jag nu...tio år för sent.
Vad då?
Jag valde fel dörr.
Du är hennes riktiga far.
Du är hennes far.
Det ni redan gör är jättebra.
Bjud hem henne så ofta ni kan. Vänj henne vid det bästa.
Har du tänkt på det?
Varenda kotte skulle hålla med oss.
Alla vill vinna på lotteri. Flickan går från koja till slott.
–McCann själv skulle tro på det. –Äntligen är våra pengar värda nåt.
–Hejsan. –Hej.
–Är du klar att sitta upp? –Javisst.
Då så...
Vilken av de här tycker du bäst om?
Den grå.
Du får honom.
Han är din.
Jisses!
Kom och rid på honom när du vill.
Du kan kalla honom precis vad du vill. Har du nåt namn?
Jag måste forska lite, men Sparkle låter bra.
Kalla honom Flipper om du vill.
Du förresten... Jag tycker att vi ska hålla det hemligt.
–Varför det? –Bara låta det vara en hemlis.
–Varför då? –Berätta för din pappa om du vill.
Han kanske inte gillar det. Föräldrar kan vara lite konstiga ibland.
Kan de?
–Vad bra, maten är precis klar. –Jag är mätt.
Vi behöver prata lite.
Det låter inte bra...
Du ska nog inte vara så mycket hos Newlands.
–Varför inte det? –Du bor här.
–Man ska inte utnyttja gästfrihet. –De bjuder ju dit mig.
Ibland kan man missbruka en situation utan att mena det.
–Jag vill, och det skadar ingen. –Inte så mycket och inte så ofta.
–Jag tänker gå. –Var inte så girig.
Ska du säga!
Vad menar du?
Judys pappa sa att du älskar pengar.
Så mycket att du hade pengarna i huset.
–Det var därför de blev stulna! –Du går inte dit mer.
–Jo! –Nej!
Jag vill ha mitt barn
–Du kunde ha skrivit det själv. –Det gjorde jag också.
–Hon är verkligen jätteduktig. –Hon är duktig...
–Jätteduktig. –Suverän!
Hon är sur, men det går nog över.
Visst – 5, 6 år i terapi, lite lugnande mediciner...
–Hon menar inget med det. –Vet du vad?
Jag tror att den där snubben där borta är talangscout.
Och han är på väg hit.
–Är det er dotter? –Visst är hon duktig?
–Är ni Michael McCann? –Och jag är hennes agent.
Det är en delgivning.
Trubbel...
Jag trodde jag var offer för min egen ambition.
–Ni får henne inte. –Vill du inte hennes eget bästa?
Ni får henne inte...!
Hon är min dotter. Det går inte att ändra på.
Om du älskar henne så, varför vände du henne då ryggen för tio år sen?
Det är oundvikligt. Du kan kämpa emot eller ej.
Men hon kommer att välja sin riktiga far.
Det är mig hon alltid har kallat pappa!
Hejsan, Mathilda.
–Är mr Newland min riktiga far? –Ja.
Skulle du vilja komma och bo här?
Jag vet inte vad jag ska säga.
Om man tackar nej till en gåva...
...går gåvan till den som tar emot den.
Pappa!
–Var är min mamma begravd? –Jag vet inte.
–Vi fick aldrig veta vart hon fördes. –Varför inte det?
Jag var rädd. Jag var rädd att de skulle hitta nån släkting–
–eller din far. Nån som skulle ta dig ifrån mig.
Jag vill veta var hon är.
Det kan vi ordna. Mrs Simon kan hitta allt med sin dator.
Vänta lite...
Det här var din mammas. Du borde ha det.
Det är ju du och hon, eller hur?
Ni är mina föräldrar. Du och mamma, inte Newlands.
Jag ska göra en drink åt dig... Göra juice, menar jag.
Vet du vad det betyder att han är din far?
Vet du hur barn blir till?
...flickan som fått veta att hon är en prinsessa.
–Vad tycker folk? –Han kan inte ge henne det de kan.
Hon kan träffa honom, men bo bättre. Som jag och min exmake.
Vi har sex för och fyra emot.
Ring 910–REALDAD och rösta.
Det här är WAPB med andra människors ensaker.
Mrs Latham...
Ni är rektor för Gardner–skolan, där Mathilda Newland går, inte sant?
–Mathilda Newland? –Han försöker göra dig osäker.
Har detta barn potential nog för att gå på t.ex. Harvard eller Yale?
Hon har obegränsad potential.
–Vet ni vad Harvard och Yale kostar? –Massor, antar jag.
Vänta tills jag vittnar. Han tror det är tant Mildred i antikvitetsaffären.
–Inte tant Attila... –Rätten kallar mrs April Simon.
Lyft högra handen.
Svär ni att säga sanningen, hela sanningen, och intet förtiga?
Det kan du ge dig på.
Han är en underbar far. Han tänker alltid bara på flickans bästa.
Ingen vanlig far. Han är originell, kreativ...
–Han är väldigt okonventionell. –På vilket sätt?
–Förlåt? –På vad sätt är han okonventionell?
När Mathilda var liten, band han fast henne med ett rött band.
–Urfestligt! –Att binda fast henne?
–Inte fast, vid ett bordsben eller nåt. –Vid ett bordsben...
–Så bandet kunde viras runt halsen? –Nej, det var knutet runtom här.
–Inte det senaste inom uppfostran. –Nej, men det är poängen...
Har mr McCann gjort andra...ovanliga saker?
Han undervisar henne på sitt sätt.
När hon lärde sig läsa gav han henne vuxenböcker.
–Fick hon inte läsa skolböcker? –Hon ville inte.
–Så hon fick läsa vuxenböcker? –Ja, just det.
Nej, inte "vuxenböcker".
Kan jag gå?
Tack, mrs Simon.
Förlåt mig.
–Mrs Simon... Vi är inte klara ännu. –Fan! Å, ursäkta mig.
–Jag har inga frågor. –Det förstår jag.
–Tack, sir. –Tackar.
–Skål för Stone Lake! –Skål!
En riktig törstsläckare...
–Får jag prata med dig? –Hemskt gärna.
Vem är du?
Bästa frågan jag fått sen allt det här började.
Jag är din riktiga far. Inte den bästa, det vet jag.
Inte lika bra far som Michael har varit. Men jag kan bli.
Jag gjorde ett misstag för länge sen.
Nåt jag alltid kommer att ångra. Det är därför jag slåss för dig.
Du tycker väl jag är hemsk, men jag måste ta chansen.
Hurdan var min mamma?
Din mamma älskade dig, Mathilda. Och det gör jag med.
–Hur behandlade du henne? –Så väl jag kunde.
Jag respekterade henne. Vi var bara inte menade för varann.
Hon använde droger. Du vet väl hur farligt det kan vara?
Tror du...
...att du nånsin skulle kunna bo här?
Ibland.
Kan ni läsa upp namnteckningen på denna BB–intagningsblankett–
–för en miss Marsha Swanson.
–"Henry Swanson." –Vem är det?
Det är jag. Jag skrev på under ett annat namn.
–Är det er handstil? –Ja. Jag avtalade med modern...
...att i hemlighet betala henne månadsunderstöd.
–Varför gick hon med på det? –Hon var drogmissbrukare.
Och ni, vad var ni?
Jag var ung, dum – och jag var rädd.
–Inser ni nu hur dum ni var? –Ja, det gör jag.
Inga fler frågor. Ni kan fortsätta.
Ni var ju där när Mathilda gick in i mr McCanns hus.
–Ändå sa ni inget? –Jag kände att...
–Stämmer det att ni inte sa nåt? –Ja.
När ni inte tog hand om er dotter, försummade ni era faderliga plikter.
–Protest! Det kan inte bevisas. –Godkännes.
Jag ska formulera om det.
Ni betedde er inte som hennes far. Ni tog inte upp och tröstade henne.
–Sånt som en far kan tänkas göra? –Nej.
Era känslor för er framtida hustru och karriär var viktigare än ert barn.
Jag har sett till att hon har det bra här–
–där jag kan hålla ett öga på henne.
Så ädelt av er...
Varför träffade ni modern i hemlighet?
–Det är väl uppenbart. –Bara för er.
Därför att hon var inte nån jag ville synas med.
–För att ni var politiker? –Ja.
–Det är bättre att ljuga för folk... –Nej. Jag erkänner att jag gjorde fel.
Ni erkänner det för att ni ska verka ångerfull.
Försökte ni köpa er fri från henne?
Hon var omedgörlig. Missbrukare bryr sig bara om sig själva!
Tack, mr Newland.
Vittnet kan stiga ner. Rätten kallar Michael McCann.
–Ja! –Jag får behålla den.
–Jag är utled på småflickshistorier. –Hoppas papporna mördar varann.
–Hur mycket tjänar ni om året? –Cirka 15 000 dollar.
Hur ska ni betala för hennes utbildning?
Det finns stipendier, jag kan låna.
Jag tror nog att jag kan ordna det när det blir dags.
Och jag tror att om barnet var i mr Newlands händer–
–skulle hon gå i de bästa skolorna.
Hon skulle kunna resa. Hon skulle få de chanser hon förtjänar.
–Protest! Hur lyder frågan? –Godkännes. – Kom till verbet.
Ni tycker att John Newland övergav sitt barn.
Det låter hemskt när man inte känner till omständigheterna.
Det låter illa när man utelämnar detaljerna.
Ni har varit gift, inte sant?
–Ja. –Och ni övergav ert äktenskap...
...medan er hustru var gravid.
–Besvara bara min fråga. –Omständigheterna...
–Svara ja eller nej. –Protest!
–Ja. –Och för att vara rättvis...
Omständigheterna gjorde att ni utan skuld kunde lämna barnet.
Och i mr Newlands fall gör omständigheterna det lätt att förstå–
–varför han gjorde som han gjorde.
Därför måste vi förstå vad slags man John Newland var på den tiden.
Och det får mig att undra vad slags man ni var då.
Jag ska säga några ord, mr McCann.
Stoppa mig om ni inte tycker att de stämmer som beskrivning av er.
Fattig.
Tillbakadragen.
Ovänskaplig.
Gnidig.
Arg.
Ensam.
Ensam...
Så ensam att ni tog er an ett barn för att lindra er ensamhet?
Tänjde ni på reglerna–
–för att förhindra att man fann ett hem åt barnet?
Hur insyltad var ni i detta bedrägeri?
–Protest! –Jag är färdig, Herr ordförande.
–Och det är han med. –Vittnet kan stiga ner.
–Hej, Mathilda. –Hej.
–Hur mår du? –Inte särskilt bra.
Hur mår din häst?
–Hur mår Sparkle? –Jag vet inte.
Kan du berätta hur du fick Sparkle?
Mr Newland gav honom till mig.
–Och du tackade ja? –Ja.
–Berättade du om det för din pappa? –Nej.
Så du tog emot en present av din riktiga far...
–...utan att säga nåt till mr McCann? –Ja.
Så du hade en speciell relation till din riktiga far...
–...som du var rädd att berätta om? –Jag var inte rädd!
Men du sa inte att din riktiga pappa gett dig en häst.
Tack, Mathilda. – Jag är färdig, Herr ordförande.
–Hur låter "Mathilda Newland"? –Det är inte jag.
–Vad vill du kallas? –Mathilda McCann.
Kan du peka på den man som du tycker är din far.
–Vad tycker du om mr Newland? –Jag brukade tycka han var snäll.
–Vad tycker om honom nu? –Han försöker ta ifrån mig min far.
Vad skulle du tycka om att skiljas ifrån din far?
Jag kan inte skiljas från honom!
Det är han som har tagit hand om mig!
Han är min inspiration!
Nu när jag håller på att bli kvinna behöver jag hans stöd!
Jag kan aldrig bli nåt utan pappa!
Jag vill bli skådespelerska!
–Det är bäst du går i väg till skolan. –Heja pappa! Du och jag...
Jag berättade inte om hästen... Det borde jag ha gjort.
–Men jag ville ha den. –Jag vet.
–Jag har ett problem. –Vad då?
Jag vill fortfarande ha den.
–Jag har huvudvärk. –Det är inte mer än rätt.
Jag vill inte ge henne till den där...skithögen.
Struntprat! Du skulle sälja din mamma till kattmatsfabriken.
–Gör det rätta för en gångs skull. –Jag kan inte gå emot Newland.
Banden är för starka mellan våra två släkter.
Hur kan jag be henne leva i misär?
Jag kan inte ge McCann vårdnaden, inte utan tungt vägande skäl.
Tungt vägande skäl...
Tystnad!
Jag har fattat mitt beslut. Men först vill jag förklara mitt resonemang–
–så ni förstår vilket svårt avgörande det har varit.
En man tar hand om ett barn som vore det hans eget.
Generöst och kärleksfullt.
Hon är väluppfostrad, det är inte lätt att åstadkomma i dagens samhälle.
Jag vill förklara vad som avgjorde saken för mig.
Det handlar inte om hur lyckligt barnet är, sånt kan man inte mäta.
Som domare har jag att se till barnets välfärd...
Något som kallt kan räknas i pengar.
Hon behöver pengar till sin utbildning, till...
Det vore oansvarigt av mig att förneka detta barn–
–det välstånd hon har erbjudits.
Vore det annorlunda, så tro mig...
Då skulle mitt beslut bli det motsatta, och mitt hjärta skulle ligga i det.
–Vad pågår där ute? –Unge man...
Kom hit, pojk! Kom hit!
Det ska vi titta på. Rätten ajournerar sig i en timme.
Vad är det som händer?
Bingo!
För en domare...
...är det alltid intressant att se exakt när någons argument spricker.
Nu får McCann tillbaka sitt guld.
–Vad tråkigt med din bror. –Tack.
Mathilda...
Vi ses.
Varje år kommer det några som ni och letar efter någon.
Alla letar efter någon.
Det här är sista stället de letar på, det är då ett som är säkert.
Sista stället.
Där borta är det.
Ansvarig utgivare: Mats Caneman Buena Vista Home Entertainment AB