I forbryder-årbøgerne
regnes kun tre røverier for ægte mesterværker.
Det første var Det store togrøveri i 1931.
Det andet fandt sted i Arabien i 1952 -
Ben Abus shah var offer for historiens største juveltyveri.
Men det snedigste og dygtigste af alle forbryderiske mesterværker
var Cairos store guld-røveri.
Og hvor er guldet nu, mine herrer?
I følge mine agenter har det forladt Cairo med skib
og er på vej til en havn i Middelhavet, hvor udvekslingen vil finde sted.
Men hvor?
Frankrig? Spanien? Italien?
Og hvordan?
Alle større havne og lufthavne vil blive overvåget.
Og i hvilken form?
Smelter de guldet om?
Eller vil de forsøge at indsmugle 300 barrer, som vejer næsten 1,5 ton?
De har guldet, mine herrer.
Men de skal stadig finde en mand, der har evnerne, dygtigheden
og talentet til at vove et så stort foretagende.
De har fire muligheder.
Marcel Vignon fra Paris.
Nogle gang kendt som "Katten".
Og som en kat kaster han sig over byttet.
Og forsvinder derpå med lynets hast.
Men han er måske ved at være for gammel.
Michael O'Reilly fra Mayfair i London.
"Panteren". Men plages nu af dårligt syn.
Det her er et røveri.
Nej, det er en politistation.
- Kom så, Michael. - Jeg må have en synsprøve.
Felix Kessler fra Berlin.
Hænderne op.
Hit med dem.
Engang Tysklands store mand, men er nu måske for stor.
Det lader en sidste mulighed tilbage.
Aldo Vanucci fra Italien.
For øjeblikket mere eller mindre på pension i Umbrias fredelige bjerge.
En klog og opfindsom forbryder, også kaldet "Ræven".
Undskyld mig.
Goddag, Aldo.
- Du har en vidunderlig kulør. - Jeg står for køkkenhaven.
Og nu, før I dør af sult...
Pølser. Prosciutto.
Til min mor: En vårkylling.
Til min søde søster Gina: Blade, chokolade og amerikansk shampoo.
- Ingen cigaretter? - Med eller uden filter?
Med filter.
Det er pinligt for os.
En fange har et vist ansvar.
Du behøver ikke være fange for meget længere.
Tror du, jeg har brug for nøgler?
Når jeg er klar, så går jeg bare min vej.
Du har hul i bukserne.
Men vi har brug for dig. Der er sket noget vigtigt.
Cairos guld.
Hvordan vidste du det?
Man siger, det er millioner værd.
Hvad er en mands familie værd? Kan man opgøre en mors kærlighed?
Kan man bruge en søsters kys?
Jeg vil se min Gina klædt i silke.
Iklædt en brudekjole. Men hvem vil gifte sig med en tyvs søster?
- Mig. - En anden tyv.
Hvis bare jeg kunne stjæle nok til at blive en retskaffen mand.
- Rør ikke ved mors kylling. - Så er tiden gået.
Tiden er gået. Ud, alle sammen.
Farvel.
- Aldo, hvad med arbejdet? - Jeg gav dig et arbejde.
Du har ansvaret for mor. Du har ansvaret for min søster.
Du har ansvaret for kyllingen. Farvel.
Køb en is til Gina.
- Når jeg ser hende. - Hvad mener du med det?
Du ser hende, når hun kommer hjem fra skole, ikke sandt?
- Sommetider. - Gina er en stor pige nu.
- En rigtig stor pige. - Og hvad så?
Store piger kommer ikke altid hjem, når små piger kommer hjem.
Gina? Min søster Gina?
- Du lyver. Sig, du lyver. - Okay, jeg lyver.
- Løgner, du lyver ikke. - Jeg lyver ikke.
- Aldo. - Jeg slår dig ihjel. Jeg slår ham ihjel.
Ud, alle sammen.
- Ikke dig. - Giv slip. Jeg skal redde min søster.
- Du kan redde hende om seks måneder. - Nej. I morgen.
I morgen. Jeg er ude inden kl. 15.00 i morgen. Det lover jeg dig, Gina.
Nå, den store Ræv sidder stadig i sin celle, gør han ikke?
Jeg ville ikke grine. Han har stadig fem minutter.
- Er du færdig med din runde, doktor? - Jeg skal se en til. Vanucci.
Vær forsigtig, vi forventer problemer.
SKUESPILLERENS SKABENDE PROCES
Min dygtige ven Vanucci.
- De siger, du planlægger at flygte. - Ja.
Det er umuligt. Hvordan kan han forlade sin celle uden nøglerne?
- Av! - Intet er umuligt for Vanucci.
- Er alting i orden, doktor? - Ja.
Farvel.
Okay. Skynd dig at komme ud.
Hvorfor var I så bekymrede? Han var ikke til besvær.
Vi kan ikke være for forsigtige med ham.
Vi ses i næste måned.
100.
Hjælp.
700. 800.
- Hjælp! - Hvad sker der?
- Løs rebene. Få mig ud, fjolser. - Du godeste.
Fjolser, han er flygtet. Vanucci er flygtet.
Fjolser.
Du river i mine hår på benene.
Det er aldrig sket for mig før.
Lad ham passere.
Først bliver jeg svinebundet...
- Han klarer det ikke. De fanger os. - Skal du græde, så sæt dig ind i bilen.
Se.
Jeg er ligeglad med mine instrumenter, men hvad med min værdighed?
- Giv slip. - Hvordan får jeg værdigheden igen?
Start bilen.
- Kan du ikke køre hurtigere? - Græder du stadigvæk?
Ønsker du, at jeg sidder i fængsel resten af livet?
- Hurtigere. - Sænk farten.
Politiet.
Politiet leder efter en hurtig bil. Derfor kører vi langsomt.
Der sidder et geni bagi, et geni.
Kør mig hjem.
Om en time leder alle carabiniere efter dig.
Jeg kan stadig være sammen med min mor og søster i en time. Kør mig hjem.
- Giv mig mit jakkesæt. - Hvilket jakkesæt?
- Tog du ikke mit jakkesæt med? - Nej. Skal du bruge et?
Mor.
Cinquanta under O.
Ventidue under G.
Ventitre under I.
Quattro under B.
Tjek venligst jeres plader. Hjulet snurrer.
Og numret er... diciotto under G.
- Mor. - Har vi en vinder?
- Mor, det er mig, Aldo. - Behold pladerne, vi har ingen vinder.
Novanta under N.
Mor, hvad foregår der?
Det er bingo. Vil du spille? Giv ham en plade. Det bliver 500 lire.
Er det alt, hvad du har at sige? Efter syv måneder, til din egen søn?
Jeg har ingen søn. Jeg har en due under B.
- Riconto, tak. - En due under B.
- Due under B. - Hør efter!
Undskyld, det forstod jeg ikke.
Er det, hvad min søsters mor laver? Driver en bingohal?
Hvad skulle jeg gøre? Røve en bank? Jeg er mor, ikke ræv.
- Jeg er ikke en ræv, men en søn. - Du er ikke en søn, men en skændsel.
Du burde skamme dig.
En søn burde passe på sin gamle mor og hjælpeløse søster.
- Som hendes søn, hendes søn... - Ja, det er sandt.
Du burde skamme dig.
- Lad hjulet snurre, Teresa. - Nej, jeg forbyder det.
Hører du mig? Jeg forbyder det.
- Politiet er på vej. - Quattro under B. Nove under I.
- Flyt jer! - Nej, I kan vende om.
- Mor, hvor er Gina? - Riconto.
- Fortæl mig det, mor. - Teresa, Ecco.
Sedici under G. Hvor er Gina?
- På gaden. - Mener du, min søster er...
Bingo!
- Vi har en vinder. - Nej, det er umuligt.
Det er rigtigt. Cinquanta under O. Ventisette under I.
Hvem har fortalt dig den løgn?
Løgn? Gå selv hen og se. Hun er på Via Veneto lige nu.
- Se selv, om det er løgn. - Det skal jeg gøre.
- Fader. - Gud velsigne dig, min søn.
Ciao, missekat.
Champagne subito.
- Hun er kun 16, dit svin. - Men, fader, det er mit levebrød.
Aldo, forsvind! Du ødelægger alting!
Jeg tager mig af dig senere, når jeg har revet hans øjne ud.
- Du ved ikke, hvad du gør. - Jo, jeg gør. Jeg laver en film.
- Hvad mener du med film? - Vi er skuespillere. Han er instruktør.
Vi optager en film, og du ødelagde den bedste scene.
Det er sandt, fader.
En film? Hvor er kameraet?
Der er kameraet.
- Hvornår er du blevet filmstjerne? - I morges. Det er kun en lille rolle.
- Hvor meget betaler de dig? - Ingenting.
Du lader ham kysse dig gratis. Det er værre end at tage penge for det. Vi går.
- Jeg vil være filmstjerne. - Giv mig en chance. Gina, kom nu.
Aldrig. Film er syndige.
Okay. Du er fyret.
Alle film er syndige.
- Vil du være med i filmen? - Gå hjem og bed.
Bed til vor frelse.
Hold op med at græde. Tag sæben og vask læbestiften af.
Jeg hader dig. Jeg hader dig til min død.
Og tak, fordi du genforenede min familie.
Hvis jeg ikke kan stole på dig, skal du blive indendørs, til du er 21.
Jeg går, hvorhen jeg vil, hvornår jeg vil. Kan du sige det samme, flygtning?
Hør her, din forbryder.
- Luskepeter. - Skøge...
- Kujon. - Luder. Filmdulle.
Du nævner aldrig at spille skuespil igen, og sæt vasen fra dig.
Hun rammer altid.
De slås som herreløse hunde. Hvis bare jeres far var i live.
Mor, jeg er husets herre nu.
Når husets herre dør, overtager sønnen. Jeg er husets herre, mor.
Alt vil ændre sig. Vi bliver snart rige.
Jeg sender Gina på en pragtfuld, ny skole.
Og jeg køber et nyt køkken til dig med nye potter og med trykknapper.
Jeg vil ikke have knapper. Jeg vil have børnebørn.
Hører du det? Din mor vil have børnebørn.
Du er en svindler - stjæl nogen til hende.
Mor, vend dig om. Jeg skal slå Gina.
Kom så, slå mig. Du ved ikke bedre.
Svindler. Flygtning.
Du kan aldrig på gaden og sige: "Jeg hedder Aldo Vanucci."
Sådan vil jeg ikke leve. Jeg vil være rig og berømt.
En dag vil folk pege på mig og sige: "Der er hun. Det er Gina Romantica."
Gina Romantica?
Jeg ændrer navn. Jeg kan ikke lide "Vanucci".
Du ændrer hverken navn eller bliver stjerne.
Du gør, som jeg siger, og jeg siger: Jeg hedder Aldo Vanucci.
Jeg er stolt af det, og hele verden skal vide det.
Jeg hedder Aldo Vanucci!
Politiet.
Husk, jeg er huset herre og din bror, så sig ingenting.
Forstået?
Sig til din søn, at vi fanger ham. Det gør vi altid.
Er du okay? Kom nu, mor.
Tal til mig. Sig noget. Kom nu, mor.
Har jeg opfostret mine børn til dette?
Jeg vil ikke se på. I kan gøre, som det passer jer.
Jeg er ligeglad, for mit liv er snart forbi.
Giv slip. Jeg vil dø foran mine naboer.
Måske har jeg svigtet dig og Gina.
Men Ræven svigter jer ikke.
Det er Vanucci. Planerne har ændret sig. Ræven er ude af træet.
Vi tager jobbet med Cairos guld.
Bed kontakten møde mig kl. 20.00 i Grotta Rossa i morgen aften.
Hvad? Åh.
Okay. Fortæl din far,
hvad jeg lige har sagt, når han kommer hjem. Forstået?
Godt. Farvel.
Det er den berømte røde grotte. Typisk tidlig italiensk.
I er berettiget til en portion spaghetti, et glas vin og en sang.
Giv spillemændene drikkepenge. Vi mødes ved bussen.
Kom indenfor.
- Hvor er kontakten? - Bord seks.
Det er en utrolig smuk kontakt.
Undskyld. Vi er for mange ved mit bord. Må jeg sætte mig?
Naturligvis. Vi vil ikke tiltrække opmærksomhed, vel?
Du må undskylde disse udførlige forholdsregler,
men du er mindre iøjnefaldende,
hvis du taler med en smuk kvinde end med en mand med en fez. Ikke sandt?
Jo. Og det er langt morsommere.
Godt.
Vi er på bølgelængde, selvom vi er ryg mod ryg.
Jeg hedder Okra. Pigen har ingen betydning.
- Bestil drinks. - Tjener, tre whiskyer.
- To. Jeg er ikke sammen med jer. - Undskyld, to.
Vi kan ikke tillade nogen fejltagelser på dette tidspunkt, vel, signor Ræv?
Eller skal jeg sige "partner"?
Vi er ikke partnere, signor Okra.
- Cigaret? - Jeg ryger ikke, men pigen gør.
En whisky. Et glas vin.
Du er sammen med turisterne.
Her er mit forslag.
Det er bedst, hvis jeg holder din hånd.
- Det var bedre. Hvad sagde du? - Jeg går direkte til sagen.
Mine forbundsfæller og jeg har over 300 guldbarrer.
Hvor er guldet nu?
Et sted på oprørt hav.
- Interessant. Fortsæt. - Jeg gør det kort.
- Tag dig god tid. - Jeg kan ikke høre dig. Hvad laver du?
Jeg afleder opmærksomheden. Fortsæt med at tale.
Mine klienter, magtfulde mænd, forventer levering den 28. i Rom.
To uger fra i dag. Er det muligt?
Alt er muligt.
Her er mit tilbud.
For planen og guldets indførsel til Italien og levering til Rom
tilbyder jeg 25% af profitten. Er du tilfreds?
- Ikke endnu. - Mine klienter er utålmodige. 30%?
Beklager, jeg kan ikke høre dig.
40%. Jeg kan ikke tale højere. Hørte du det?
- Ja, men jeg vil ikke have det. - Hvad vil du så have?
- Flere møder. - Umuligt. Fifty-fifty, mit sidste tilbud.
Tja, vi må tage, hvad vi kan få.
Jeg kan se, hvorfor de kalder dig Ræven. Jeg går ud fra, vi har en aftale, signor.
Ja.
Og jeg må sige, det har været en fornøjelse
at handle med en mand så smuk som dig.
Tilbage til bussen.
Farvel.
Næste stop er Mamma Luigi's.
Må jeg få jeres pizza-bestilling nu?
Intet marked. Endnu en helligdag. Vi spiser ikke i dag.
Det er rigtigt, fortæl verden, hvor vi er. Fjols.
Han tænker.
Han har tre dage til at finde på en plan. Guldet skal leveres den 28.
- Hvem der? - Venner.
Kom ind.
Politiet.
Et øjeblik!
Jeg er ikke klædt på.
Aldo, politiet er her.
Hørte du os? Det er politiet.
Aldo, hold op med at tænke. Politiet er her.
- Hvor er jeg? - Du sidder i badekarret.
Politiet er her.
Luk op, eller vi sparker døren ned.
- Okay, hvor er han? - Hvem?
På badeværelset.
Okay, Vanucci. Op med dig.
Fortæl Vanucci, jeg fanger ham. En af dagene afslører han sig.
- Hun er væk. - Hvad?
Via Veneto igen.
- Denne gang slår jeg hende ihjel. - Nej, Aldo.
Gina er en sød pige. Hun er bare ung.
Ikke sådan.
Hvad siger du så, min skat?
- Jeg fangede dig igen. - Forsvind.
- Hvad er der galt, betjent? - Hov, dig.
Pas på! Du er med på billedet.
Jeg advarer dig, ikke flere film med min søster.
Aldo, det er ikke en film.
Undskyld mig.
Kom.
Det var en rigtig producent. Han tilbød mig en filmrolle.
- Han havde en kontrakt. - Og en kuglepen på værelset.
Skal man flygte hele livet?
Flyt jer. I må ikke spærre for indgangen.
Det er rigtigt. Flyt jer.
Nu kommer han.
Jeg var her først.
- Hvem er det? - En filmstjerne.
- Hvem? - Det er lige meget. Det er en filmstjerne.
- Hvem er det? Kan du se? - Kun næsen. Det ligner Marlon Brando.
- Hvad sagde hun? - Hvem er i bilen?
Marlon Brandos næse.
Det er Tony Powell.
- Kom så, lad os gå. - Jeg vil blive her.
Jeg vil se Tony Powell.
Ti stille! Vent!
Giv ham en chance! Lad ham komme frem!
Hold op, I tossede unger.
De er vanvittige. Er det, hvad du ønsker dig?
- At få tøjet flået af? - Ja. Giv den til mig.
- Der er han. - Giv den til mig.
Hvem vil have hans krave?
Hurtigt, vi gemmer os i biografen.
- Nej, den film har jeg set. - Se den igen.
- Der går en Tony Powell-film. - Kom så.
Herinde.
Billetter.
Det er ham.
- Hvem? - Tony Powell.
Vi har lige set ham på Excelsior.
- Hvorfor er han ikke tyk? - Det er en gammel film.
Hallo. Må jeg tale med Oplysningen til Udlandet?
Hvad mon der er i vejen med min mave? Hvad har de puttet i lasagnen?
I din alder er det svært at fordøje cornflakes.
- Hallo? - Hvad mener du med "i min alder"?
Bare se her. Jeg har stadig pupiller som et barn.
Det skal du ikke fortælle kameraet. Hallo. Jeg skal tale med Amerika.
USA.
Se bare de tænder, Harry.
Bare se dem.
Hvor mange over 40 kan sige, at de stadig har deres egne tænder?
Hvor mange over 50 kan sige, at de kun er 40?
Hallo. Jeg skal tale med Hollywood, Californien, tak.
Jeg taler engelsk.
Se her.
Stenhård. Slå mig i maven.
Jeg slår dig senere. Jeg taler i telefon.
- Sam Duffleman fra Duffleman Studios. - Bare et slag.
Undskyld, jeg har en, jeg skal slå.
- Er du tilfreds? - Giv mig et svar til Sam.
Senere. Jeg skal tage et brusebad.
Hallo. Beverly Hills, 42222.
De henter ham. Giv mig et svar.
- Hvad laver du? - Leder efter mine vitaminpiller.
Hvorfor tager du ikke briller på?
Hvorfor sender du ikke bud efter en rullestol og sender mig på plejehjem?
Uanset hvad der står i Den blå bog, så føler jeg mig som 35.
Og sig til Sam Duffleman,
at hvis jeg skal spille en 64-årig sherif, så må han vente 20 år.
Hvem vil tro, at du er 64?
63-årige gamle damer.
Du lever af den trenchcoat. Uden den har du 10% af ingenting.
- Du kan være 60. - Jeg vil ikke være 60. Jeg vil være 40.
- Hvordan kan du være 40? Din søn er 35? - Sønnen kan være 25.
- Hvordan det, når hans kone er 30? - Og hvad så?
Jeg kan være hans bror.
Gid, vi kunne skrue tiden tilbage. Vi vil alle forblive unge.
Nærbilledet lyver ikke. Det ved du godt.
Hvis du leder Brigadens angreb iført korset,
så griner de af dig.
Jeg vil hellere vække latter end medfølelse.
- Er du okay? - Selvfølgelig er jeg okay.
Jeg forsøgte at bevise, hvor adræt jeg er.
Han er god til at kysse.
Ved du, hvor mange gode kyssere, der sulter i Italien?
I filmbranchen tjener man millioner af dollars.
Kvinder flår ens tøj af. Politiet beskytter en, hvor end man er...
Vent lidt.
Politiet beskytter en...
Hørte I, hvad jeg sagde?
Jeg har det!
Jeg har en plan!
Kom. Jeg har en plan!
Stille, optagelserne begynder.
Klar, mr De Sica. Klar med kameraet.
Stille, alle sammen.
Stille, optagelserne begynder.
Vent med at klappe, til jeg er færdig.
I eftermiddag optager vi scenen,
hvor John Huston, Moses, fører slaverne ud i ørkenen.
Jeg vil have mere sand i ørkenen.
Mere sand.
- Jeg vil se slaverne. - Kom med slaverne.
Venstre. Venstre. Vestre, højre...
Kom så. Gå hurtigere. Venstre, højre...
Slaver, gør holdt!
Drej til højre!
Klar, mr De Sica.
Godt.
Vi begynder med sandstormen.
Mr Huston, hvis De vil være så venlig?
Clapper! Lad kameraerne køre!
- Værsgo. - Tænd for blæserne!
Mere sand.
Mere vind.
Stands.
- Hvor er kameraet? - Og lysene?
Så er vi her. Det er godt til at bringe guldet i land.
FEDERICO FABRIZI PRÆSENTERER CAIROS GULD
MED TONY POWELL & GINA ROMANTICA I HOVEDROLLERNE
Køn lille dreng.
En cigaret?
Kønne lille dreng, er der et godt hotel i byen?
Giovanni, gå med dig. Du må ikke tale med fremmede.
Rar, venligsindet by.
Sådan er det i alle fattige landsbyer, direttore.
De stoler ikke på folk fra storbyen.
Jeg føler virkelig for disse fattige, glemte folk.
Kære fattige, glemte dame,
hvad siger du til dem her?
Gina, elskede, gå hen og stå på filmspringvandet. Stor pige.
Til denne scene skal jeg bruge en 14 reflex...
Ikke den reflex. Med en lukketid på 75.
Sæt det Hollywood-kamera derovre.
Skynd jer. Tid er penge. Kom så.
Vi begynder med de der lange skinner. Panorerer kameraet, og placerer det.
De optager en film.
De optager en film i Sevalio!
- Far, kom tilbage. Du er syg. - Jeg vil være med i filmen.
Rosa, luk forretningen. Vi skal være med i filmen.
Hej, hr. Instruktør.
Her er min Giovanni. Vælg min Giovanni, hr. Instruktør.
Lad mig komme frem. De bor hos mig.
Fortæl dem, at jeg er din kone.
- Jeg ejer caféen. - Jeg er borgmesteren.
Ja. Federico Fabrizi.
Lad være med at skubbe.
Alle får lov at være med i filmen, men I må ikke skubbe.
- Hvad foregår der? - Forsvind. Jeg var her først.
Jeg må vide, hvad der foregår. Jeg er politichef. Lad mig komme frem.
Lad politiet komme frem.
Tillad mig!
Rizzuto, politichef. Hvad foregår der her?
Vi prøver at optage en film her.
- Må jeg se din tilladelse? - Min hvad?
Din tilladelse. Uden den kan du ikke optage en film.
Nej. Hold op.
Vi bør tale på dit kontor, før de slår dig ihjel.
- Kom indenfor. - Sådan er det altid, når jeg filmer.
- Kom nu. - For min skyld.
Med Gina Romantica
og den internationale stjerne Tony Powell i hovedrollerne.
Signor Fabrizi, dette er en stor ære for Sevalio.
Tag en cigar.
- Jeg kan ikke tage den sidste. - Tak.
Kender du rent faktisk Tony Powell?
Jeg er hans instruktør, producent og bedste ven.
Kan du tale med ham i det samme værelse og på nært hold?
Præcis som du og jeg taler sammen lige nu.
Cigaret?
Tak.
Engelsk. Ganske udmærket.
Men angående tilladelsen.
Bare fordi jeg er Federico Fabrizi, stjerneskaberen,
så forventer jeg ikke at få særbehandling.
Ja. Interessant.
Jeg er glad for, vi er enige. Hvad er interessant?
Undskyld, men hver gang jeg ser et ansigt med god knoglestruktur,
så ser jeg det straks på et lærred.
- Angående ansøgningen? - Du må indgive en ansøgning i Rom,
som går til distriktsinspektøren og videre til mig for endelig godkendelse.
Hvordan har jeg god knoglestruktur?
I filmbranchen har man enten et ansigt eller intet ansigt.
Du har et ansigt.
- Må jeg bede om den? - Hvad?
- Ansøgningen. - Åh, ja.
Jeg er sikker på, den er her et sted.
Siger du, jeg har et ansigt?
Jeg bemærkede det, da lyset faldt på dit ansigt fra siden.
- Har du set efter på hylderne? - Ikke endnu.
Alting er sådan et rod.
Her er den.
Tilladelse til parader og særlige begivenheder.
- Undskyld. - Du har fantastisk knoglestruktur.
Den skal udfyldes i tre eksemplarer.
Derpå skal den godkendes af...
- Er der noget galt? - Gå endelig videre.
Bureauet for godkendelse, som...
Gad vide...
- Nej, det kan jeg ikke bede om. - Hvad er der? Spørg bare.
Det kan jeg ikke. Du er jo politibetjent.
Der er derfor, man har politibetjente, så man kan stille dem spørgsmål.
Jeg kan ikke bede dig om at spille med i filmen,
fordi jeg bruger kun professionelle til de talende roller.
Nej, bed mig ikke om at spille med. Jeg er politibetjent.
Nej, selvfølgelig ikke.
Hvad ville du spørge mig om?
Hvis jeg fik tilladelse til at filme i Sevalio,
og hvis mit følsomme kamera
under optagelserne fandt et interessant ansigt
med god knoglestruktur,
et ansigt i mængden, der sad på en café...
- Der gik ned ad gaden. - Hvem kan have noget imod det?
Du vil ikke være skuespiller, da du ikke siger noget.
Jeg siger ikke noget, da det ville være skuespil.
Jeg kan sige: "Godmorgen." Det siger jeg altid.
I filmen er der en, som siger "godmorgen".
- Mælkemanden, men det kan jeg ændre. - Du skal ikke ændre historien.
Jeg bruger en politibetjent i stedet for mælkemanden.
Er jeg så en politibetjent? Kan jeg så være med?
Ja, så er det bragt i orden.
Begynd optagelserne, så tager jeg mig af ansøgningen.
Det er et vidunderligt blink.
Måske kan vi bruge det blink, når du siger: "Godmorgen."
Jeg gør, som du siger, du er instruktøren.
Jeg er dig dybt taknemmelig. Og godmorgen.
Godmorgen.
Hvilken dyb og kraftig stemme.
Undskyld, men os filmfolk må give luft for vores følelser.
Og jeg har lige givet luft.
Godmorgen.
- Har du en plan? - Ja.
En fantastisk idé med en dristig gennemførelse.
Hvordan får du guldet ind i landet?
Om bord på et skib ved højlys dag og med politibeskyttelse.
Stol på mig. Vi ses senere i stalden.
- Tony! - Hvad?
Har du hørt om en instruktør ved navn Federico Fabrizi?
Nej.
Han er nedenunder. Han vil tale om en film.
- Hvad? - En neorealistisk film.
Send ham op. Hvad betyder neorealisme?
Ingen penge. Send ham op.
Cleopatra-suiten, signor Fabrizi. Femte sal.
Jeg fører ordet. Accepter intet, medmindre jeg siger til, forstået?
Jeg tager min trenchcoat på. For meget?
Jeg vil se, hvad han har lavet, tjekke pengene.
Jeg vil kontrollere manus, rollebesætning, alt. Forstået?
Jeg sidder her, så han ser min bedste side, når han kommer.
Jeg har det, Harry.
Jeg får alt skriftligt og to billetter til Californien.
Så snart han træder ind, så kommer jeg.
Kom. Sid ned og lad mig om det. Du er en stjerne.
Træk gardinerne for. Jeg får rynker, hvis jeg misser med øjnene.
- Federico Fabrizi. - Jeg taler ikke italiensk.
- Federico Fabrizi. - Harry Granoff.
Jeg er mr Powells manager. Det er rart at møde...
Hvor er han? Hvor er min Tony?
Hvor er min smukke Tony?
Der er han.
Der er min Tony.
Det er Fabrizi.
Hvilken hud, som en baby.
Ældes du ikke som resten af os?
Jeg elsker ham.
Mr Fabrizi, kender vi hinanden?
Kan I høre? Kan I høre den stemme?
Man lytter ikke til den stemme. Man føler den herinde.
Kan du vente, til vi skal arbejde sammen, Tony?
- Arbejde sammen? - Cigaret.
Cigaret, Harry.
Han mediterer.
Jeg ser en strand, bølgerne slår ind mod kysten.
En smuk pige, hendes hjerte slår mod brystet.
Jeg ser en høj, flot mand.
Harry, ild.
- Hvad så jeg? - En høj, flot mand.
- Jeg kan ikke se det. - I en trenchcoat.
Nu ser jeg det.
Jeg kan høre deres hjerter slår som ét.
Jeg kan høre havet brøle.
Og endelig kan jeg høre kærlighedens musik.
Græder du ikke?
- Får min musik dig ikke til at græde? - Det er smukt.
Hallo? Lige et øjeblik. Milano.
Hallo, Sophia.
Hallo, min elskede.
Nej, Sophia, jeg har sagt, jeg har travlt med Tony Powell.
Jeg beklager, Sophia. Du må finde en anden.
Jeg beklager, elskede. Der er ingen filmrolle til dig.
Ville jeg lyve for dig?
Sophia, du må ikke græde...
Tony, tal med den her pige. Hun er hysterisk. Jeg beder dig.
Hallo, Sophia?
- Hun lagde på. - Hun dræber mig. Det kommer i aviserne.
- Hvorfor bruger vi hende ikke i filmen? - Hvilken film?
Hvorfor råber han? Hvorfor råber den mand hele tiden?
Hvis jeg skal belemres med det råberi, så bruger jeg Sophia. Ring til Milano.
- Nej. - Milano?
Du får ingen problemer, det lover jeg.
Harry, fald så ned!
Hvad har jeg gjort? Jeg vil bare vide, hvad filmen handler om.
Det!
Det er, hvad den handler om.
- Vinduer? - Nej. Den handler om mennesker.
Må jeg se et manuskript?
Herinde er mit manuskript. Herinde er min historie.
- Tony spiller Ræven. - En dyrefilm.
Nej. Ræven - en forbryder med en snedig plan om at smugle guld ind i Italien.
Og en overraskende slutning.
- Hvad er planen? - Det er overraskelsen.
- Jeg elsker den. Hvornår begynder vi? - Filmen skal optages den 28.
- Hvad med en kontrakt? - Kontrakt?
Det er min kontrakt.
Får jeg et kopi til min advokat?
Tony, vi ses i næste uge.
Javel, FF.
Den var god.
Prøv at få lidt søvn. Jeg tror, jeg ser en lille rynke.
- Hvad med pigen? - Hvilken pige?
På stranden. Kærlighedshistorien. Husk på, hun skal være berømt.
Bare rolig. Jeg har Italiens største nye navn.
- Hvem er hun? - Gina Romantica.
- Kan vi få fat i hende? - Hvis jeg fik ham, så kan vi få hende.
Og jeg elsker dig.
Hvilken rynke?
Smil, Gina. Det er øjeblikket, du har ventet på.
Jeg tror på det, når jeg ser Tony Powell.
- Hvad siger du til den modtagelse? - Det er smukt.
Vend dit ansigt denne vej. Lyset er bedre.
- Sådan? - Nej, sådan her.
Vidunderligt.
Sikken velsignelse, at du valgte os. Det er en gylden dag for Sevalio.
Ja. Gylden.
Han er kommet.
- Lad musikken begynde. - Det siger jeg, jeg er borgmesteren.
Lad musikken begynde.
Det er virkelig ham.
Tusind tak.
I er vidunderlige.
- Det er godt at se dig. - I lige måde. Borgmesteren.
Tak.
Og vores vidunderlige politichef.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Det er bestemt en stor dag for Sevalio.
Det er kun 67 år siden, at jeg blev født i et lille hus...
Okay.
Jeg, Giuseppe Molini, som har været Sevalios borgmester i 43 år,
ønsker at overrække dig nøglen til vores herlige by.
Tak.
Jeg er dybt rørt.
Smuk tale.
Nu skal jeg præsentere jer for manden, der muliggjorde alt dette.
Italiens største instruktør, et sandt geni, Federico Fabrizi.
Tak.
Og nu som Cairos Gulds instruktør
behøver jeg jeres fuldstændige samarbejde
fra det mindste barn til jeres strålende politichef.
Godmorgen.
Nu kommer øjeblikket, som I alle har ventet på.
Utrolig flotte Tony Powell
møder sin medstjerne
den smukke Gina Romantica.
Jeg er meget glad for at kende dig.
Kameramænd, teknikere, vi må filme det her.
Vi laver filmhistorie i dag.
Jeg erklærer nu i dag for fridag.
Slagteren og barberen holder lukket den halve dag.
Ved du, hvad du er? Du en smuk mand.
- Du er en smuk pige. - Det er rigtigt. Vi er begge smukke.
- Kan du lide at være smuk? - Jeg er faktisk ikke smuk.
Jo, du er. Du er smukkere personligt, end du er i virkeligheden.
Du er utrolig sød. Og utrolig fuld.
- Må jeg få din autograf? - Harry, kuglepen.
- Jeg kan ikke lide det. - Så drik det ikke.
Ikke vinen. Jeg kan ikke lide hele foretagendet. Der er noget lusket ved det.
Du har haft med fupmagere at gøre hele livet.
Du har aldrig set ærlige folk før. Bare se dem.
- Hvornår filmer vi i morgen? - Vær på stranden kl. 6.00.
- Jeg er der kl. 5.30. - Husk at barbere dig.
Du er instruktøren.
Signor Fabrizi, telefon.
- Min kone. - Nydelig.
Vær på stranden i morgen kl. 6.00.
- Fabrizi. Hvem taler jeg med? - Okra.
- Hvor er du? - Lige bag dig.
- Hvad laver du der? - Jeg holder bare øje med tingene.
- Stoler du ikke på mig? - Stoler du på mig?
- Absolut. - Heller ikke jeg.
Hvorfor er der ikke én producent i Hollywood, der har hørt om Fabrizi?
Du tjekkede i Hollywood. Tjek i Italien.
Okay. Det skal jeg gøre.
Jeg er okay. Jeg har det fint.
- Vil skibet være præcis? - Jeg begår ingen fejl.
Sophia, det nytter ikke at græde. Du må ikke ringe til mig. Farvel.
Det er Fred Okra, min medproducent. Han opfandt OkraScope.
Hun er min personlige privatsekretær.
- Sikket ansigt, hvad? - Det er det.
Hør, når vi optager den her scene, hvor guldet bringes i land,
så lad os bruge noget, der ligner ægte guld.
Som ægte guld?
Hallo. Jeg skal tale med Rom, tak.
- Rom. Det er en by i Italien. - Roma?
Nej, ikke Roma. Rom.
- Hvor skal du hen? - Til rutebilstationen.
Jeg skal til Sevalio og besøge mine børn.
Hun kører nu.
Vi har maskinproblemer. Det må være maskinen.
- Hvad? - Vi må tjekke maskinen.
- Godmorgen. - Godmorgen, stjerne.
Godmorgen, medstjerne og hundredvis af statister.
Godmorgen.
Den første scene, vi optager, er, hvor guldet bringes i land.
Det kan være her når som helst nu.
Instruktør.
Hold det hen.
- Hvad? - Skibet har maskinproblemer.
Der er ingen Fabrizi registreret hos den italienske fagforening for instruktører.
Slap af, Harry, gider du? Den mand er et geni.
- Hvad skal jeg gøre? - Du er instruktør. Lav en film.
Rettelse. Der er en ændring i optagelsesplanen.
I stedet for at bringe guldet i land, begynder vi med skuespilleriet.
Stille, når I skal være stille. Okay...
Klar med kameraet?
- Klar med lysene? - Klar, men...
Godt. Er du klar med makeuppen? Godt.
Værsgo.
Hvad skal vi gøre?
Stands. Sluk filmen, sluk lysene, sluk for alt.
Sluk for musikken, lyd. Bliv, hvor I er. Tak. Stands.
Tony, elskede, vil du spørge om noget? Vær ikke bange for at stille spørgsmål.
Kun sådan kan dig og mig enes.
Hvad skal vi gøre? Hvad handler scenen om?
Vil du vide, hvad scenen handler om?
Vent. Jeg må tænke.
Stille. Fabrizi tænker.
- Jeg har det! - Stille. Han har det!
Jeg har det!
- Hvad? - Ingenting.
- Hvad? - Den handler om ingenting.
Tony, elskede, i den her scene har vi en fantastisk mulighed
for at kommentere vort samfunds mangel på kommunikation.
To yderst smukke mennesker sidder alene på en café
uden at have noget at sige.
Forstår du betydningen?
- Det er smukt. - Jeg elsker det.
Gina, teknikere, vi begynder forfra.
Når jeg giver jer tegn, så gør I intet, absolut intet.
- Jeg elsker det. - Prøv at gøre det rigtig første gang.
Godt. Held og lykke. Gud velsigne jer.
Lige nu, klar til ingenting?
- Klar. - Godt.
Værsgo, at sidde... stille.
Godmorgen.
Det er min søn. Han er instruktør.
Det er Gina, min datter. Hun er skuespillerinde.
Okay, Gina, Tony, vi er klar til næste scene.
Men i stedet for at lave ingenting,
laver vi noget.
Hvad?
- Flygter. - Hvad flygter vi fra?
Fra os selv. I symbolsk betydning.
Ligegyldigt hvor hurtigt man løber, så kan man ikke flygte fra sig selv.
Smukt.
Klar med benene? Held og lykke til jer begge.
Og værsgo.
Vidunderligt.
Frokost, alle sammen.
Hvordan har du det?
Du har ikke fortalt, at du er god til at løbe.
- Kunne du lide det? - Vidunderligt.
- Tak. - Ingen spørgsmål.
Se, Tony...
i den næste scene leder du efter Gina, og Gina leder efter dig.
Når I finder hinanden, kaster I jer i hinandens arme.
- Og hvad er scenen udtryk for? - En mands søgen efter sin identitet.
Det er en mands søgen efter sin identitet.
Om et øjeblik skal I gå over torvet.
Vi kastede anker. Nu sidder ankeret fast.
- Hvad? - Vi skal se på ankeret.
Tony, Gina, mine øjesten.
En instruktørs arbejde er aldrig færdigt.
Mine øjesten, hør her.
Jeg ved, hvor trætte I må være, for jeg ved, hvor træt jeg er.
Men vi må ofre vor træthed for kunsten, fordi kunst er sundhed.
Kunst er kærlighed.
Og kunst er... kunst.
Vidunderligt. Gina, du står der. Tony, elskede, du går derover.
Fremragende.
Okay.
Værsgo.
Sådan. Langsomt.
Nu ser I hinanden.
Og når jeg giver tegn, løber I mod hinanden.
Og et par stykker af jer indbyggere går langsomt over torvet.
Og... nu.
Nej. Stop.
Stop det.
Tilbage, alle sammen. Tilbage, alle sammen. Tilbage.
Tak. Stop.
Stop det.
I burde skamme jer.
I er en skændsel for jeres landsby og for filmindustrien.
Enten samarbejder I fuldstændig, ellers er I ikke med i filmen.
I skal tage hjem og tænke over det.
Husk på, der er mange andre landsbyer, som vil være med i en film.
I har alle fri.
- Jeg må tale med dig. - Hvem taler? Dig eller ham?
Mig.
- Jeg vidste ikke, du kunne tale. - Jeg må ikke tale med nogen.
Jeg har ikke talt i telefon i seks år.
Stakkels barn. Du ryster. Er du kold?
- Vidste han, jeg var her, dræbte han mig. - Svin.
Hvad?
- Tony? - Hvem er det?
Det er din medstjerne, smukke Gina Romantica.
Jeg kommer straks.
Hvorfor bliver du hos ham?
Jeg kan ikke løbe væk. Jeg er bange for ham.
Er du varmere nu?
Vil du gerne ind under dynen?
Jeg kan ikke blive. Jeg kom for at advare dig. Du skal ikke stole på ham.
Jeg stoler ikke på ham.
Jeg stoler overhovedet ikke på ham.
- Må jeg komme ind og tale? - Tja, det er sent.
Vel er det ej. Det er meget tidligt.
Manden har ingen ære.
Han er ikke som dig. Jeg kan stole på dig.
Du er ærlig. Jeg kan se det i dine øjne.
Fortsæt med at se mig i øjnene og stol på mig.
Jeg er ikke, hvem du tror, jeg er. Må jeg fortælle dig en hemmelighed?
Han holder mig fanget, en slave.
- Han er ond og grusom. - Grusom og ond.
Jeg forstod ikke et ord, du sagde.
Jeg sagde ikke noget. Jeg kyssede dine ører.
Jeg så engang en pige gøre det i en film. Er jeg lige så god, som hun var?
Nej?
Det er længe siden.
Jeg vil være en fantastisk skuespillerinde, Tony.
- Kan du undervise mig? - Du kysser udmærket.
Ja, af en pige at være.
Men ikke af en skuespiller at være. Ingen stil, ingen finesse!
Jeg er så bedrøvet og ulykkelig. Men hvad kan jeg gøre?
Fortsæt med at tale om det. Selv hvis det tager hele natten.
Lær mig at blive en vidunderlig filmkysser.
Jeg beder dig.
Undskyld. Jeg kan bare ikke holde øjnene åbne.
- Har jeg ikke nok erfaring? - Nej, jeg har fået for meget at drikke.
Jeg er trods alt... 37 år gammel.
Du ligner en på 27. Alt ved dig virker så ungdommelig.
Din krop. Dit ansigt. Dit hår.
- Men jeg kan bedst lide det pjusket. - Nej, lad være.
- Tony, er du okay? - Hent en stige.
Fortæl mig igen, hvor rådden han er.
Han er rådden. Rådden, siger jeg.
- Ja, hvem er det? - Okra. Luk mig ind.
Bare rolig. Lad mig om det. Gem dig i skabet.
Luk op.
- Hvad er der? - Hvor er hun? Jeg slår hende ihjel.
- Hvem leder du efter? - Du ved, hvem jeg leder efter.
Min søster.
Din søster? Er hun din søster?
Gå hen til din bror. Du burde skamme dig.
Hvis far var i live, begik han selvmord.
Vi har Sevalio i sigte. Gør bådene klar, vi kommer ind.
Det er på vej.
Skibet er på vej.
Her er alt for tåget.
- De kan ikke engang finde kameraet. - Han finder det.
Det er vanvittigt. At smugle guld foran 300 mennesker.
Klap i. Jeg laver ikke flere film med dig.
Der er det.
Skibet med guldet.
Indtag jeres pladser til guldets landsætning. Rejs jer op!
- Skal jeg være med? - Uden dig kunne jeg ikke gøre det.
Når først guldet er i land, skal du læsse det på den lastbil.
Det er tungt, så det ser ægte ud. Kan du gøre det?
Jeg bruger aldrig en stuntmand.
Din trenchcoat er dit varemærke.
Jeg har et nyt varemærke. Det hedder skuespilkunst.
Aldo, Gina, det er mor.
- Hvad laver hun her? - Hun er kommet for at se mig.
Skynd dig, vi har travlt.
Få de folk væk herfra.
Lastbilen skal ned til stranden. Så tæt på vandet som muligt.
Tilbage, kom nu. Vi skal optage en film.
Kom nu. Ned til bådene alle sammen.
Kom så. Skynd jer. Hurtigere.
Få det guld ind på land.
Filmen involverer jer alle sammen. Den, der kommer først, er med i filmen.
Kontakt Rom.
- Rom? Vi har fundet ham. - Fundet hvem?
Vanucci. Han er på stranden i Sevalio. Han optager vist en film.
Se at komme derned og arrester ham.
Det er umuligt, sir. Hele banden er der, hundredvis af dem.
Bliv, hvor I er. Jeg kontakter det lokale politi.
Se, de er næsten fremme.
Godmorgen.
Kom så, træk.
Til højre.
Til venstre igen. Træk.
Til højre. Træk.
- De losser. - Hvad er lasten?
Den er stor, formet som barrer og er guldfarvet.
- Hvad tror du, det er? - Store guldbarrer.
Det er Cairos guld. Hold mig underrettet. Jeg kontakter Interpol.
I Sevalio? Alarmer alle stationer i Sevalio-området.
De har fundet Cairos guld. Send forstærkninger. Vi vil have Vanucci.
Kom så, fart på.
- Skal du ikke filme det? - Mig? Jo.
Kom så, hurtigere. Okay, I er alle i billedet.
Få guldet fra bådene og op i lastbilen. Kom så, hurtigt.
Hold guldet i bevægelse. I har ventet på det hele livet.
Jeres drømme er gået i opfyldelse. Skibet er kommet.
Lad mig se det i jeres ansigter. Lad mig høre det på stemmen.
Syng, Sevalio, syng.
Sådan. Hurtigere.
Syng alt, hvad I kan. Vis mig, hvor lykkelige I er.
- De læsser på lastbilen. - Tag op på bakketoppen.
Vi spærrer vejen.
Kom så.
Er det politiets hovedkvarter? I Sevalio?
- Er chefen der? - Nej. Han er med i filmen.
Kom så.
TÅGE
Bliv ved med at synge, Sevalio. Af glæde. Af fryd.
Utvungent.
Telefonen.
Flyt dig. Du ødelægger billedet. Flyt dig, dit fjols.
Godmorgen. Rizzuto, politichef.
Hvad laver du med en bande forbrydere?
Hvorfor er du ikke på din post? Jeg har forsøgt at få fat i dig i 20 minutter.
- Hvad? - Det er Vanucci. Hører du efter?
I stjæler Cairos guld.
Du er meddelagtig før, under og efter forbrydelsen.
Jeg vil have Vanucci død eller levende.
Mor, Gina, hurtig, ind i bilen.
- Er du okay? - Selvfølgelig. Lad mig afslutte scenen.
- Javel, sir. - Er det forstået? Kom i sving.
- Stå ikke bare der, idiot. - Farvel, sir.
Stop dem.
Syng, Sevalio, syng.
Hurtigere. Vi indhenter dem aldrig.
Hvor er han? Jeg kan ikke se ham.
Hurtigere.
- Mor, det her er min kæreste. - Goddag, min kære.
Du kan sætte mig af ved ambassaden.
Vogn 17, hvor er I?
Det her er vogn 17. Vi er lige bag dig.
Nej. Vi er foran jer.
Stands bilen. Jeg hører vist noget. Stille, alle sammen.
- Det er et tog. - Jeg er for ung til at dø.
Jeg var ikke bange.
- Start bilen. - Jeg vil ikke køre længere.
Jeg fratræder min stilling hos politiet.
- Start bilen. - Jeg var ikke bange.
Jeg var ikke bange et øjeblik. Jeg var overhovedet ikke bange.
Drej til venstre.
- Lad mig køre. - Det gør du.
Hurtigere.
Jeg vil se den amerikanske...
Vil anklagede venligst rejse sig?
- Alle sammen? - Alle sammen, høje ret.
- Der er ikke plads til juryen. - De var dog alle medskyldige.
Endnu et udbrud, og I bliver smidt ud af retssalen.
Erkender anklagede sig skyldig eller nægter sig skyldig?
Nægter sig skyldig.
En ad gangen.
- Hvem er du? - Federico Fabrizi, filminstruktøren.
Som alle disse gode mennesker, en uskyldig tilskuer.
Han er også Aldo Vanucci, en undsluppet fange.
Jeg protesterer. Han forsøger at bringe vidnet i miskredit.
En sag ad gangen. Hvem er ansvarlig for at smugle guldet ind?
Det vil jeg også gerne vide. Som instruktør bad jeg om uægte guld.
En svindler brugte ægte guld. Jeg tror, der er luskeri ved det.
Høje ret, denne mand prøver at gøre nar af retssystemet,
som han har gjort hele sit liv.
Han har været i fængsel ni gange.
Han har flygtet fem gange. Politiet må ikke blive snydt igen.
Men hvem er skyldig? Ham? Ham? Dem alle sammen?
- Det beslutter vi, når vi har set beviserne. - Hvilke beviser?
De beviser, du har stillet til rådighed -
filmen, du optog i Sevalio, Cairos Guld. Sluk lyset, tak.
Bravo! Den er fantastisk!
- Hvem er den mand? - Mario Stravoli, filmkritiker.
Det er et kunstværk, en klassiker. Han er et geni.
Hvilken dybde, hvilken betydning. Jeg græd...
Ud. Få den idiot ud.
Hvilken sandhed, hvilken ærlighed.
Det er den bedste italienske film i 40 år. Han er et geni.
Manden har lavet en klassiker.
Nu er hele verden gået fra forstanden.
Men en forbrydelse er begået, og nogen må betale prisen.
Hvem skal det være?
Tag dem alle sammen bortset fra børn og bedsteforældre.
Høje ret, jeg beder Dem. Jeg beder om nåde.
Alle disse mennesker er uskyldige.
De er blevet vildledt og forledt.
Ikke på grund af guld eller rigdomme, men på grund af menneskets svaghed.
Bør de straffes, fordi de vil ernære sjælen?
- Ja. Før dem bort. - Vent.
Hvis nogen skal i fængsel, så er det mig.
Jeg er ansvarlig for denne forbrydelse.
Jeg er småforbryder, derfor fængsles jeg.
Kun storforbryderne går fri. Er det retfærdighed?
Retfærd er, at nogen må betale prisen.
Jeg idømmer dig, småforbryder, fem år.
Det accepterer jeg med glæde,
idet jeg i mit muntre hjerte ved,
at en søster vil skrive til sin bror hver dag efter skole.
At en mor vil blive beskyttet og sørget af venner.
Hårdt arbejdende venner.
Og en fremragende skuespiller har indset, at talent ikke forsvinder med årene.
Men I skal ikke bekymre jer om Vanucci.
Jeg er flygtet den 1. april, kl. 15.00.
- Vær forsigtig, doktor. - Vanucci, planlægger du at flygte igen?
Ja.
Hvorfor er I så bekymrede? Ham får I ikke mere besvær med.
Vi kan ikke være for forsigtige med ham.
Arrivederci, doktor. Vi ses i næste måned.
Hjælp!
Fjolser. Vanucci er flygtet.
Os narrer du ikke denne gang.
Luk mig ud. Løs rebene, I fjolser.
Idioter.
Du godeste, den forkerte mand er flygtet.