Hør efter, hør efter!
Du er nødt til at høre det!
Liroyd, hvis du tager medicinen, skal du ikke høre på dem.
- Hjælp mig! - Jeg prøver jo.
Du er nødt til at hjælpe mig.
- Jeg prøver at hjælpe dig! - Du er nødt til at hjælpe mig.
Vil du ikke nok?
Alt er i orden. Du er i sikkerhed.
Det er for sent, de er her. De er her. Det er for sent.
- Liroyd, hør nu på mig... - Nej! Kan du ikke se det? De er her.
Liroyd, kom nu.
Du forstår det ikke! De kravler rundt overalt!
Stop! Stop!
Find din medicin! Åh, gud!
Hør nu på mig. Prøv at slappe af.
De er kun ude efter mig. De rører ikke dig eller børnene.
Nej! Åh, gud! Hvad gør du? Hvad gør du?
Nej, Liroyd, lad være! Nej!
Så er vi her, Madison.
RICHARD MILLER-UNIVERSITETET
Alt er på mit værelse, ikke?
Det håber jeg. Ring til mig, hvis ikke det er.
- Er du helt sikker på, du vil det her? - Ja, mor.
Det er ikke for sent at bakke ud. Vi vender bare bilen.
Mor.
Jeg har det fint.
Du ved, jeg var nødt til at tage hertil.
Jeg fik aldrig sagt farvel til Brandon.
Jeg kan måske bedre slippe ham, hvis jeg er her.
Jeg savner ham bare sådan.
Det ved jeg, skat. Jeg savner ham også.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Ja.
Åbn den senere.
Tak.
Madison McBride.
Værsgo, frøken McBride.
Det er nordfløjen. Værelse 312.
Alle studerende skal være i Tagert-auditoriet klokken 16
til et obligatorisk orienteringsmøde. Hav et godt år.
Tak.
- Undskyld. - Det er i orden.
- Skal du bo på det nye kollegium? - Ja.
- Pas på dig selv. - Det er fint, Mackey.
Han er lidt uhyggelig, men også harmløs.
Hvem er han?
Han er pedel. Han kan reparere alt. Han har været her i mere end 40 år.
- Han bad mig passe på det nye sted. - Han tror, kollegiet er hjemsøgt.
Nåh, men jeg hedder Kelso. Hvis der er noget, så kom til mig.
Skulle det være nyt?
Undskyld.
Ja.
Det er mit værelse.
Fedt.
Hvad skal jeg gøre, for at du flytter dig?
Brug din fantasi.
Skal jeg blive bisset?
Du kunne prøve. Men pas på, for jeg kan godt lide det bisset.
- Virkelig? - Ja.
- Fint. - Fint.
- Se nu grundigt efter. - Det gør jeg også.
"Brandon ville have ønsket, at du fik dette.
"Jeg elsker dig højt. Mor."
Fald nu til ro.
VELKOMMEN til TAGERT HALL
Hej, jeg hedder Holt.
Jeg beklager det der før. Det var bare for sjov.
Det er i orden. Jeg hedder Madison.
Madison.
Der er nogle fandens flotte sild her. Fandens flotte.
Der er en af dem sgu.
Du har vildt pæne bryster.
Det ville jeg bare lige fortælle.
- Kig ikke på ham. - Er de ægte?
- Klart. - Klart, klart.
Kig ikke på ham.
Hvad er det, vi ikke kigger på? Er der noget? Nej.
Åh, jeg hedder Tommy.
Hvordan går det? Jeg hedder Holt. Madison.
- Madison. Hvad så? - Hej.
- Hvad venter vi på? - Studentervejlederen.
Jeg har hørt, han er stram i betrækket.
- Jeg kan godt lide din jakke. - Tak.
Hvor sødt. Du har virkelig blå øjne.
De er meget blå. Jeg lægger ikke an på dig.
Se lige den nar.
Hej. Jeg hedder Madison. Hvad hedder du?
- String. Hej. - Hej.
Hvor gammel er du?
- Seksten. - Er du?
Vent. Klap lige hesten. Har dine forældre opkaldt dig efter noget snor?
Nej, det er faktisk et øgenavn. Se? Sådan.
Wauw, du må have mange venner.
Det er østtårnet.
Det er virkelig sejt.
Hej, jeg hedder Maya.
Hvad så, Maya?
Det er da fantastisk og sådan, men lad mig...
Jeg har måske noget, der kan hjælpe dig. Det er en joint.
Jeg ryger faktisk ikke græs. Det slår hjernecellerne ihjel.
Det gør jomfruelighed også,
men det har du vel ikke noget problem med, vel?
- Sagde nogen "jomfruelighed"? - Ja. Ham der.
Jeg troede ikke, der fandtes sådan nogen som jer længere.
Jeg er ikke jomfru.
Det tæller ikke, at man tager kondom på og hiver lidt i ormen.
Selvom det sikkert fungerer fint.
Lad ham være, Tommy.
Jeg tager bare gas på dig.
Men seriøst, vil du ryge eller ej?
- Hvis du ikke vil, er det fint nok. - Jeg klarer mig.
Godt. Vær stille.
Tættere på, tættere på.
Tæt på. Det må gerne være lidt intimt.
Hej, nye studerende til orientering. Jeg hedder Elgin Reznick.
Det... Det stinker.
Ja, Elgin er et pudsigt navn.
Folk kalder mig også Rez.
Jeg er jeres studentervejleder. Formålet med orienteringen her er
at give førsteårsstuderende en mulighed for
at interagere med hinanden og lære campus at kende.
Har du været steward på et fly? Det dersens... det er jo sindssygt.
Er du kunstig blondine, eller er du naturligt dum?
Det er naturligt. Det tager tid at få det sådan.
- Du er på listen. - Hvilken liste?
- Den varme liste. - Fedt!
Det er ikke nogen god liste. Hvor kom jeg til?
Nå, ja. Men i er ikke ordinære nye studerende.
I er de få udvalgte.
Min gruppe bliver den første i 60 år, der skal bo i denne bygning.
Men jeg kræver disciplin, folkens.
Hvis i overtræder mine regler, så gør jeg jeres liv til et helvede.
Godt, Satan. Hvordan lyder dine regler? Bare så vi ved det.
I skal ikke afbryde, og I skal holde kæft.
Sådan lyder reglerne. Forstået, smukke?
Som I kan se, er i delt op i grupper.
I bliver vist rundt i grupper på kollegiet og campus.
Spørgsmål? Fint. Lad os begynde rundvisningen på kollegiet.
- Sådan. - Kom så, alle sammen.
Godt. Derovre er opslagstavlen.
Det er luder og alfons-fest i weekenden.
Husk at lade være med at blande farverne, når I vasker tøj.
Hvis i altså vasker tøj der, String-dreng.
Her er fællesrummet med fladskærm.
Pokerbord,
slikautomater og motionsrum.
Endda med sikkerhedsglas, til når festerne går lidt amok.
Ja, sgu. Nu taler vi samme sprog.
Har du noget med sikkerhedsglas?
Jeg kan godt lide at lægge nødderne på det.
Det er rart, når det er koldt.
Nej! En latino-kvinde.
Fald nu lige lidt ned. Du er ikke min type.
Er jeg ikke din type? Hvad er så? Jeg kan ændre mig.
Fyre, der ikke går med smådrenge-T-shirts.
Jo strammere, jo bedre, skat.
- Hvad hedder du så? - Ivy.
String, er det første gang, du er hjemmefra?
Jeg har været på rumfarts-lejr engang.
- Er din mor med? - Nej.
Godt, så. Det er våbenfri zone.
Der er talkoder på nogle af dørene.
Koden er telefonnummer plus CPR-nummer
minus jeres mors pigenavn. Fik alle det med?
Han er ret lækker.
Han hedder Holt.
De fregner er lige til at spise, er de ikke?
Løgnhals. Jeg har set, hvordan du kigger på ham.
Det er dig, der er klar til at spise ham.
Universitetet ville rive bygningen her ned,
men fredningsfolkene reddede den. Nu er den topmoderne.
Dette er gangbroen ind til den ufærdige østfløj.
På grund af det større optag, inddrog man denne bygning
og skyndte sig at gøre den klar til de flere studerende.
Den ufærdige del har været lukket af i årtier,
men man begynder at ombygge den næste år.
Lige nu kan man kun komme til bygningen fra denne etage,
men døren er altid låst. Og ved I hvad?
Ja, kun jeg har en nøgle.
Så hold jer fra den. Det er den første regel.
Nu vi taler om regler, så skal jeg lige ordne noget.
Det var da ret uhyggeligt.
Som i kan se, er der stadig fejl, der skal ordnes.
Lh ja, topmoderne!
Skal vi ikke tage en rundvisning på campus?
Følg mig.
Og tal ikke så meget om dine tarme, kammerat.
Han rørte lige ved min brystvorte.
Brandon.
Brandon?
Jeg passer ikke ind her, søs.
Det er ligesom far.
Jeg kan se nogle ting, sære ting.
Jeg hører stemmer.
Jeg kan ikke klare mere.
Nej!
Åh, gud!
Det er alt sammen kun i dit hoved. Stop det.
Spiller I?
Ja, hvad så, tøser?
- Hvad sker der? - Hvad laver i?
- Ikke meget. - Hej, Madison! Hvad så?
Så er der fest.
Der er fest. Jeg har taget nogle gode sager med.
Hvad har du?
Det hedder Jorge Para. I får det godt af det.
Jeg har også disse med, hvis nu vi går amok.
Hvilken størrelse har du derovre?
Der er tredobbelt-XL. Jeg er ret veludrustet. Tak, far.
Godt.
Skål på orienteringsmødet.
- Klarer du dig? - Ja.
- Det var godt. Det var godt. - Jamen, goddag, hr. Para.
Kan du, eller skal vi hælde en soda-spritzer i en sutteflaske til dig?
- Smukt. - Der er pigebrydning på vej.
Tøsekamp.
Nej, han skal ikke have. Han passer på hjernecellerne
til senere på ugen, hvor der er en prøve.
- Smukt. - Hold det indenbords.
Du fik lige hår på brystet.
- Sådan. - Hej.
Kender I noget til kollegiet her?
Her er uhyggeligt. Hvad skal vi ellers vide?
Det var engang et sindssygehospital.
Et sindssygehospital?
- Ja. Lad mig vise jer det. - Fint.
- Der er sikkerhedskode på. - Det går nok.
Har I hørt om online-navnet "mafiahacker"?
- Ja, knægten, der lagde eBay ned. - Ja, det var mig. Det var min skyld.
- Det er løgn! - Hold da kæft!
Hvor vildt.
Ja, jeg lavede ravage for 13 millioner dollars.
- For fanden, da! - Jeg ved det.
Han har hacket sig ind på computeren.
Ja. Ja, ja.
Godt, sindssygehospital.
Mener du skøre mennesker, der spiser deres naboer og sådan noget?
Ja.
Det skulle være et sikkert sted for patienterne,
men det endte med at blive deres værste mareridt.
Uhyggelige historier er sexede.
Omkring 1935 blev hospitalet overtaget af en psykiater.
Han hed dr. Magnus Burke.
Han skaffede sig af med alle patienter undtagen teenagerne.
- Indlagde man børn på hospitalet? - Mine forældre ville elske den mulighed.
Ja. Burke mente, at han kunne kurere mentale lidelser
som opstod af barndomsproblemer, hvis han kom hurtigt i gang.
Men jeg siger jer, ingen, hverken forældrene,
patienterne eller myndighederne anede det mindste om,
hvad disse såkaldt mentalt forstyrrede børn blev udsat for.
Indtil Burke kom her,
lavede man det hvide snit ved at håndbore huller i hovederne på dem.
Så forstår man bedre Rez.
Men Burke fandt på en anden metode.
Ja. Det er ham. Det er dr. Burke.
- Wauw. Han er klam. - Ja.
"Burke førte lobotomi-spigerne ind i begge øjne på én gang
"for at ødelægge hjernevævet i frontallapperne samtidigt."
Sikke en fantasi.
Rolig nu, Wilbur.
Slap af. Dr. Burke får dig snart gjort rask.
Lig stille. Alle de slemme ting forsvinder.
Nej! Lad være, lad være! Nej!
"Patienterne fik blot
"sorte øjne og en voldsom hovedpine."
Måske var han slet ikke så tosset?
- Helt ærligt. Han kurerede dem da. - Ja, ikke?
"Med tiden indså man, hvad Burkes hvide snit gik ud på.
"Endnu en brutal indskrænkning.
"Han blev miskrediteret, da en ny generation lægemidler
"erstattede hans indgreb.
"På grund af det ødelagte rygte brød han sammen
"og begyndte at dræbe teenagerne."
For fanden, da.
"En dag i 1939
"gjorde patienterne oprør og dræbte doktoren.
"Man fandt aldrig hans lig."
- Hvorfor fortalte Rez ikke om det? - Ja?
Hvem vil bo på et kollegium, som blev brugt som gravsted for teenagere?
Ja, der er nogen, der mener, at doktoren stadig er her,
at han hjemsøger hospitalet.
- Vent, mener du et spøgelse? - Ja.
- Åh, gud. - Hej med jer. Hvad så?
Vi lærer bare hinanden at kende.
Har jeg fortalt jer om den anden regel?
Ja. Ingen stoffer eller alkohol på kollegiet.
Jeg kan helt klart lugte ulovlige stoffer.
Så skal du have ordnet næsen, for her er intet. Vi hygger.
Vore kroppe er vore templer.
Ja, I lyver, men jeg er vild med det. Jeg holder øje med jer.
Forstået.
- Kortheds-syndromet. - Glem bare ham Rez.
Lige siden Burkes mord er der foregået
sære ting på stedet.
Studerende forsvinder, en usædvanlig høj selvmordsrate.
Jeg tror, jeg har en ide. Lad os gå ud og finde ud af det selv.
- Hvad mener du, stærke fyr? - Skal vi ikke gå ud på gangbroen?
Vi kan jo gå ud og vise den skøre doktor vores sidste ære?
- Vi må ikke gå derud. - Og?
- Er du bange for lægen? - Og hvad så?
- Jeg går i seng. - Kom nu.
- Nej, kom med os. - Kom nu!
- Du skal ikke i seng. - Du kan sove, når du er død.
Godt.
- Hvordan kommer vi ind ad døren? - Med vidunderdrengen her.
- Han kan alt muligt andet. - Jeg er allerede i gang.
NORDFLØJENS GANGBRO
Ja, jeg... Jeg skal lige forbi al sikkerheden.
Men derudover er jeg... Sådan der.
Det skulle være det. Sådan.
Fint.
Hurtigt, hurtigt.
- Vi skal have vækket de døde. - Hold fast i mig.
- Det skal jeg nok. - Tak.
Uhyggeligt.
- Det er så uhyggeligt. - Ja, jeg er vild med det.
Her lugter af lort.
Ja, du har lige slået døren ind. Vær stille.
Åh, gud. Det er meget værre, end jeg regnede med.
Hørte I det?
- Åh, gud. - Savage!
Undskyld.
Doktor? Hvor er du?
Vi burde få lidt terapi, når nu vi er her.
Hallo, doktor? Doktor!
Det er en skide labyrint.
Nej? Kan du kurere en 16-årig knægt?
Han har alvorligt ADHD. Det er et stort problem.
Lad være med at røre mig, din nar.
Hov, se en gang.
- Det er slet ikke sjovt. - Hold kæft.
- Åh, gud. - Du godeste.
Det er et sjovt badekar. Man kan hygge sig i det.
Det er virkeligt klamt.
Jeg har sgu et ben. Jeg har sgu et ben.
Åh, gud!
- Lad være med det! - Pis!
Hold kæft. I er nogle værre skoletøser.
Hvilken vej går vi? Denne vej?
Vi er ved at være langt inde.
Ja.
Tror I, at teenagerne virkelig var tossede?
Sikkert ikke.
Det tvivler jeg virkelig på.
- Hvorfor efterlod de det sådan? - Det var ikke sjovt.
- Ja, kan I forestille jer det? - Nej.
Det må have været forfærdeligt.
De fleste af dem kom aldrig udenfor.
Se lige væggene.
Ulækkert.
Det er okay. Duer.
- Jøsses! - Bare duer.
Vi skider i bukserne af skræk over duer.
Halløjsa!
"Dr. Magnus Burke." Så er vi her.
- Det er hans kontor. - Ja, lad os gå derind.
Åh, gud.
Det har sikkert stået tomt i 7.000 år.
Ja.
Han var også klam at se på, da han var yngre.
Se her, Maya. Han var syg.
- Må jeg låne din lommelygte? - Selvfølgelig.
Hvad har du fundet?
Burkes journaler.
Gud, han var jo psykopat. Han torturerede dem virkelig.
Ja. Jeg sagde det jo.
- Se, et menneskekondom. Det passer jo. - Ja.
Du er en nar. Lad ham nu bare være.
Jeg bryder mig slet ikke om at være her.
Den passede! Kan du lide mig?
Ja. Fint nok, mand.
- Glem ham bare. - Ja, jo...
Du godeste.
Folkens?
Hallo?
Hvor er I? Er her nogen?
Det her er ikke sjovt.
Hvad fanden laver du herinde?
Jeg hørte nogen skrige, og døren stod åben, så jeg gik ind...
Her er farligt, og derfor er her lukket af.
Jeg ville jo bare hjælpe nogen.
Godt. Men jeg vil ikke se dig herinde igen. Forstået?
- Ja. - Kom så.
Det var virkelig skræmmende.
- Det må du ikke gøre mod mig. - Jeg lader være.
Hvad er der sket med dig? Hvor blev du af?
- Kelso snuppede mig inde på hospitalet. - Gjorde han?
Ja, men de ved ikke, at I også var der.
Tak, fordi du holdt mund om os. Det var fedt.
Halløj, Rez.
Talte jeg ikke tydeligt nok, da jeg sagde,
at de ikke måtte være på det aflukkede område?
Jo, du gjorde.
Hvorfor fandt jeg så blondinen derinde lige før?
Det kan jeg ikke svare på.
Der er tre nøglekort på campus. Dit, mit og Mackeys.
Jeg har hele tiden haft mit på mig.
Fint, men det ændrer ikke ved, at døren stod på vid gab,
og en af dine studerende var derinde.
En af to ting kommer til at ske, Rez.
Enten får du styr på ungerne på kollegiet,
eller også skal jeg sgu nok finde en, der kan.
- Jeg ordner det. - Gør endelig det.
Bare der var noget at lave her,
vi har jo været her i seks timer nu.
- Virkelig? - Virkelig?
Virkelig? Hvem af jer unger låste døren op?
- Det var ikke os. - Pis med dig.
I dækker over hinanden.
Vi har intet nøglekort. Hvordan skulle vi komme ind?
Ingen af de andre var derinde. Det var kun mig.
Hvad sagde jeg om, hvis nogen brød reglerne?
- Vores liv ville blive et helvede. - Bingo.
Jamen, vi har ikke gjort noget. Så lad det ligge.
- Jeg lader det ligge, når jeg vil. - Hov, stop!
Godt, din nar. Smut.
Jeg tror, han blev misbrugt som barn.
Det skal nok blive et sjovt år.
Jeg kommer lige straks.
Det er ufatteligt.
- Hvilke timer har du i morgen? - Biokemi.
Hvad laver du?
Hvad ligner det? Jeg rejser herfra igen.
Jeg...
Jeg troede, det ville være anderledes,
- men det er præcist det samme. - Det samme som hvad?
Som alle andre steder, jeg har været.
Gud. Jeg ligner virkelig en taber, ikke?
- En taber? - Ja.
Alle synes, du er vildt sej, fordi du fik os ind på sindssygehospitalet.
- Det var umuligt. - Ja.
Nej, det var slet ikke så svært.
Helt ærligt, String. Du er klogere end alle os andre tilsammen.
Ja. Jamen...
Måske, men det har ikke ligefrem skaffet mig venner.
Det er den første uge. Det er altid svært.
Hvorfor er du så sød mod mig?
Du minder mig om min bror, Brandon.
Han havde også svært ved at få venner.
Hvem skal i øvrigt hjælpe os ind på hospitalet, hvis du rejser?
Og hvem skal bryde ind på dekanens computer, hvis vi får dumpekarakter?
- Overvej det lige, ikke også? - Jo.
Godt. Hej igen.
Jeg ved ting om din fortid, String.
Hvad?
Hvad fanden? Hvad? Det er mit gamle værelse.
- Gæt hvem? - Mor?
Se, hvem der er her.
Stringy. Han gemmer sig på værelset med sin lille computer.
Jeg var lige på kollegiet.
Dine lærere tror, du er så klog,
men de ved ikke, du tissede i bukserne, til du var 13.
Det er ikke virkelighed. Det er det ikke.
- Du er ligesom din far. - Åh, gud.
Han troede også altid, han var klogere og bedre end andre,
men han var bare en dum, lille nar ligesom dig.
Du er ikke min mor.
- Jo, jeg er. - Du er ikke min mor.
- Jo. - Det her er ikke virkeligt.
Hvis jeg var dig, blev jeg på værelset.
Jeg ville lege med min lille snor.
Jeg ville lege med min computer.
- Hvad? - Vente på bussemanden,
for han kommer, og han tager den lille snor,
og binder den om din lille tissemand, så den falder af.
Du er ikke min mor!
Så binder han den rundt om din hals,
og dit hoved falder af!
Hvad fanden er det?
Sådan en klog dreng, String.
- Men jeg kender sandheden. - Nej, lad være.
Den ensomhed, du må have følt.
Du ville bare ud at lege med en bold.
- Lad være... - Men dine forældre var ligeglade.
Så opstod ensomheden. Depressionen.
Du ønskede bare, at det hele forsvandt, ikke sandt?
Jeg skal nok få venner.
Du har fået skabt en lille boble, ikke? Jeg skal nok være din ven.
Du må ikke gøre mig noget. Gør mig ikke noget.
Jeg kan kurere dig. Giv mig din smerte!
Tilbage på kollegiet. Åh, gud.
- Kan du huske, du tog en stol? - Fandens!
Du klatrede op på den med et reb.
Åh, gud. Lad være, du må ikke gøre mig noget.
- Lad nu være. - Kan du?
Lad være, jeg sværger på, at jeg nok skal få venner. Jeg sværger.
Stakkels String.
Giv mig dine lidelser, min dreng, så jeg kan kurere dig.
Nej!
Pis!
Sådan der.
Godt, String.
Tre konger! Se lige der, og tud så!
- Hvorfor? Hver gang! - Det er uretfærdigt!
Jeg vil spille poker hver morgen...
Jeg kunne have mistet et øje. Jeg kunne have mistet begge øjne.
- Hvad havde jeg så gjort? - Åh, gud.
Har I set String?
- Nej. - Kig på biblioteket.
- Kig på hans værelse. - Kig i poolrummet.
- Hvad er der med lyset? - Ledningerne er gamle.
String?
Åh, gud!
- Hvilket værelse er det? - Det er 305, til venstre.
Nej...
Han var lige der.
Jeg så ham. Han var lige der.
Vi skal nok finde ham.
Hvad skete der, efter at jeg gik?
Han er ung. Han blev drillet.
- Ja, Rez var ret hård ved ham. - Halløj, du!
Det er ikke min skyld. Han er ung, han hører ikke til her.
- Fed måde at række en hånd ud på. - Er det en opdragelsesanstalt?
Måske troede du, at du så nogen på grund af det flimrende lys.
Jeg ved, hvad jeg så.
Jeg fulgte efter en underlig fyr hen ad gangen,
og han gik forbi Strings værelse.
Jeg gik derind, for jeg talte med ham i går, og da var han ked af det.
Jeg gik derind, og han hang ned fra loftet.
Vi må høre med hans forældre, om han er taget hjem.
Men lad os ikke gøre en større sag ud af det.
Hvis hun mener, hun så noget, så så hun noget.
Hvorfor går I fantastiske sikkerhedsvagter
ikke en tur på campus og tjekker?
Det der vælger jeg at overhøre.
- Men lad os gøre vores arbejde i fred. - Vi finder ham.
- Glem det. Kom. - Hvorfor udfører I ikke jeres arbejde?
Kom så. De finder ham.
Hvad så, tosse?
- Sæt dig ned. - Fint. Tak.
- Flotte overarme. - Synes du?
Jeg har virkelig også arbejdet på dem. Skal de danse for dig?
Hvis du vil kysse dem, røre dem, slikke dem... Det er op til dig.
- Hold så op! - Jeg er holdt op.
Hvad er der med dig, Tommy? Du er altid tændt.
Fik du ikke nok opmærksomhed fra mor som barn?
- Det er faktisk det stik modsatte. - Et farligt emne?
Hvis der er noget, jeg ikke taler om,
så er det nok min mor.
Hun er en stor nar. Jeg er uden for hendes rækkevidde nu.
Jeg er som hajen. Jeg svømmer fremad. Jeg ser mig ikke tilbage.
Godt. Bare du ikke bider.
Jeg bider ikke.
- Medmindre du vil, for jeg kan godt. - Hold så op!
- Blidt. Ja, ja, i orden. - Stop!
Den hvide haj.
Er din mor så død, eller hvad?
Det håber jeg.
Vi har ikke et typisk mor /søn-forhold.
Det er lidt... Det er en lang historie.
- Jeg har ikke andet, jeg skal. - Har du ikke?
Godt, så hul i det.
Du vil nok ikke tro på det, men jeg var engang enorm.
- Enorm? - Et fedtbjerg.
En hval. En luftballon.
- Jo. - Ja, klart.
Jeg mener det, jeg var vildt fed.
Min mor fik mig til at spise og spise, og det er meget kontrollerende.
- Hvorfor? - Det ved jeg ikke.
Hele min familie er overvægtig. Min søster, min far og min mor.
Hun ville vel have mig til at ligne dem.
Men jeg tror ikke, hun er klar over, hvor meget jeg hadede mig selv.
Jeg vejede på et tidspunkt 120 kilo. Det er fandeme stort!
Er du klar over det? Det var... Jeg var ikke glad.
Nu er det fint, for nu arbejder jeg på det.
Jeg går i motionscenter, spiser sundt.
Tingene er i orden. Jeg har aldrig haft det bedre.
Jeg er en skide sund tyrehaj nu, hvis du ved, hvad jeg mener.
Ja, du er i hvert fald en sjælden art.
Tak, tror jeg nok. Det vil jeg opfatte som en kompliment.
Men det forklarer meget.
Det var nok om min usikkerhed, jeg begynder at føle mig sær.
Hvad med dig? Hvad er der med dig?
- Hvad taler du om? - Mener du det?
Jeg har kendt dig i to dage, og der er en enorm mur.
Dine forsvarsværker er altid oppe.
Der må da være en årsag. Det ved jeg bare.
Hør, lad, som om jeg er din ven. Jeg har fortalt dig om mit lort.
Min tidligere kæreste bankede mig sønder og sammen.
Nu ved du det. Jeg vil aldrig mere tale om det. Er du glad nu?
Lkke over, at han bankede dig, men over, at du sagde det.
Hvornår var det?
Forholdet sluttede sidste sommer,
men det varede i omkring to år. Det var et mareridt.
Jeg har en mur omkring mig,
for jeg tror ikke, jeg kan stole på nogen, og jeg frygter, det vil ske igen.
Jeg lader ikke folk lære mig at kende,
for jeg føler, at de kan se min hemmelighed.
Nu kender du den, så jeg vil være glad, hvis du ikke fortæller nogen om det.
I lige måde, for du kender min, så det er vores hemmelighed.
Og til helvede med ham, i øvrigt.
Pis! Hallo! Hjælp, en eller anden! Jeg er lukket inde! Hallo?
Hjælp mig!
En eller anden, hjælp mig! Kom nu!
- Madison! - Hjælp mig!
Har du det godt, Madison?
Den ville ikke slukke.
Har du det godt?
Nej.
Er det din kæreste?
Det er min bror. Brandon.
Han er lækker.
Det var han.
Undskyld, Madison, jeg ville ikke...
Det er i orden. Han døde for et år siden.
Jeg så godt, hvordan folk så på dig tidligere.
De tror, jeg er tosset.
Måske har de ret.
Der er også mange, der mener, jeg er tosset.
Psykiateren sagde, at selvlemlæstelse var et behov for afstraffelse.
Det føles bare godt.
Jeg stoler ikke på dem.
Det gør jeg heller ikke.
Hvorfor viser du mig dem?
Fordi jeg ikke er tosset.
Det er du heller ikke, Madison.
Hej.
Hej. Hvad så?
Jeg kigger bare ind til alle.
Vi er alle lidt oppe at køre over det med String,
så jeg ville sikre mig, at I har det godt. Hvordan går det?
Fint, vil jeg tro.
Hør en gang, Maya.
Jeg ved, alle opfatter mig som en ond, rå nar af et røvhul.
Ja, det kan jeg godt se.
Det er det, jeg mener. Forstår du?
I kender ikke den sande Rez.
Gør vi ikke? Hvem er så den sande Rez?
Til at begynde med, så elsker jeg et godt glas vin.
Jeg har en Cabernet.
Et glas.
Kom nu, jeg vil bare være din ven.
Vi lader døren stå åben. Sig nu ja.
Godt, ja.
Skønt. Jeg kan godt lide dig, Maya. Du skal nok klare dig her.
Det er godt at vide.
Godt. Hvis du tager glassene, så åbner jeg flasken.
Sonoma. Det er en god vin.
- Fedt. - Jeg tror, du vil kunne lide den.
En lille smule vin, frue.
Jeg kan godt lide lyden.
Sådan, der.
Du får den lige.
Den første skål blandt nye venner.
- En skål på at finde String. - Ja, på at finde String.
Lad mig lige høre.
Han låste dig inde i et kosteskab uden tøj på?
Det er jo hylende morsomt.
Totalt nøgen og plørefuld.
Jeg havde en sandal på, men ikke min. Det var ret skræmmende.
Skønt. Skønt.
Skønt, at jeg var nøgen?
Nej. Skønt som i... Skønt som i en sjov historie.
Ja, sjovt. Jeg er sjov.
Jeg har ikke noget imod at være nøgen.
Tillykke.
Det er ved at blive sent, og jeg er træt.
Ja, du har ret.
Men jeg vil gerne afslutte aftenen i en positiv stemning.
I det mindste for mig.
- Nej, nej. - Kom nu.
- Nej. Stop. - Bare lidt?
Rolig, skat, du vil jo have Rez-manden. Vi har jo hygget os i aften.
- Nej. Stop nu. - Nej, Åh, ja.
- Nej. Godt. Fint. - Åh, ja.
Åh, Rez.
Ja.
Ud af mit værelse!
Svin!
Du gav dig i kast med den forkerte!
Ud!
- Møgkælling! - Nar.
Hvad fanden?
Hvad?
Hvad fanden laver du her?
Hvor fanden har du været?
Og hvad fanden har du gjort ved dit hår?
Stop!
Du ved, jeg ikke kan lide dig med langt hår!
Stop! Du rører mig aldrig igen, dit store svin! Stop!
- Jeg ordner det hurtigt! - Stop!
Stop så! Nej!
Stop nu!
Møgkælling.
Nej, lad være, stop!
Nej, lad nu være.
Nej, lad være, dr. Burke. Du må ikke gøre mig noget. Jeg beder dig.
Stakkels chiquita, Maya.
Nej, lad være! Hold op!
- Den gode doktor kan føle din smerte. - Slip mig nu! Lad være!
Sindssyge
Statistik over arvelighed inden for sindssyge
Kom ind.
- Hvad laver du? - Intet.
Jeg sidder her bare.
- Jeg var bekymret for dig. - Jeg har det fint.
Jeg ville ud at lede efter String. Vil du med?
Lad os lede efter ham. Måske så nogen, at han forlod campus.
Hvorfor skulle han tage hjem og lade sine ting ligge her?
Jamen, hvor er han ellers taget hen?
Jeg ved det ikke.
Men jeg har set virkeligt mærkelige ting, siden jeg kom.
Hvad mener du?
Det er svært at forklare.
Er det ikke bare det med sindssygehospitalet, der gør det ved dig?
Måske.
Min far var på et sted, der minder om her.
Hvad var der galt med ham?
Jeg var otte, og min bror var ni.
Min far var meget syg.
Han hørte stemmer og så ting.
Meget skræmmende ting.
Han tog livet af sig selv.
Og vi var der imens.
Min bror tog livet af sig selv sidste år, da han læste her.
Hvorfor er du så taget hertil? Jeg mener...
Til der, hvor din bror døde?
For at få det afsluttet.
Det lyder skørt,
men han var min bedste ven.
Vi talte sammen om alt.
Jeg leder nok på en måde stadig efter ham.
De siger, sindssyge er arveligt, og måske er jeg ligesom dem.
Du er slet ikke i nærheden.
Det er ellers veldokumenteret. Hvordan kan du være så sikker?
Det er ligegyldigt.
Du taler med en tidligere stofmisbruger.
Du aner ikke, hvad jeg har set af ting og sager.
For omkring tre år siden
var jeg hjemme hos mine forældre. De var ikke hjemme.
Jeg skulle passe på min lillebror.
Jeg tog rigtigt mange stoffer.
Dengang begyndte jeg at bruge heroin.
Jeg sprøjtede mig med det.
Min lillebror var...
Han cyklede rundt om svømmepølen i baghaven,
og så er han nok faldet i.
Jeg sprang i vandet og prøvede at flå afdækningen i stykker.
Da jeg fik ham op, trak han ikke vejret.
Jeg åndede ind i hans mund og skreg efter hjælp.
Jeg kom for sent.
Jeg tog livet af min lillebror.
Det er jeg ked af at høre.
Hej. Kan jeg hjælpe?
Det er for sent.
Til hvad?
Til at stoppe doktoren.
Vent!
Du hedder Mackey, ikke sandt?
Hvad kender du til doktoren?
Han har hjemsøgt bygningerne i årevis, selv mens her ingen boede.
Kom, Madison.
Selvom de indsatte dræbte ham, går han stadig sin sædvanlige runde.
Han leder efter nye, lidende sjæle.
Ligesom du og dine venner.
Tror du, han er et spøgelse?
Her er ingen spøgelser.
Han var morder, inden han døde, og da han var død, blev han
noget endnu værre.
Han har seriøse problemer.
Hør her, jeg har kendt de unge mennesker én dag.
- Ja, politiet er her. - Han er langt ude.
Vi prøver at gøre det lettere.
Jeg ved ikke, hvor han er. Jeg finder ham.
- Nå? - Leder I overhovedet efter String?
Vi er ved at gennemsøge det aflukkede område.
Indtil videre uden held.
- Vi har også gennemsøgt kollegiet. - Og?
Der er styr på alle, undtaget String, og nu også Maya.
Maya? Hvem har sagt noget om Maya?
Hvornår så I hende sidst?
Jeg har set hende. Hun var på værelset.
Har nogen set hende forlade værelset?
- Nej. - Nej.
Hvad med dig, Rez?
Nogen så dig gå derfra, kort før lyset blev slukket.
Hold da kæft! Boller du hende?
Vi talte bare sammen. Jeg ved ikke, hvad der er sket med hende.
Jeg fandt dette i det aflukkede område.
For fanden, da! Har I fundet en hat?
Det er Mackeys.
I to leder på campus efter Mackey.
Begynd i hans lejlighed. Lad mig høre, hvad I finder.
Vi må lige holde hovedet koldt.
De forsvundne er helt sikkert på campus,
og vi skal nok finde dem.
Hvad nu, hvis ikke vi gør?
Så finder jeg ud af årsagen. Det er et løfte.
I aften forlader ingen kollegiet. Alle skal blive indenfor.
Hvad mener du med indenfor?
Inde på kollegiet. Ingen forlader det. På kollegiet, hele natten.
- Helt inde? - Ja.
- Vi må finde hende. - Lad os komme ud herfra.
Kom så. Af sted.
String og Maya blev myrdet.
Jeg ved det, om I så tror mig eller ej.
Er det det, det handler om? At folk skal tro på dig?
- Tro, at du ikke... - Hvad? Er skør?
Det mente jeg ikke.
Tror du, det betyder mere for mig end, at String og Maya er i live?
Hør engang, Mackey fik mig til at tro,
at det var noget overnaturligt, det, der sker på kollegiet,
at doktoren dræber de studerende, men hvorfor?
Måske er det for at dække over noget, Holt.
Dække over hvad?
Måske har Mackey genopført mordene
fra gamle dage på hospitalet.
Det er lidt langt ude, Madison.
Hvad nu, hvis han har brugt legenden til at skjule sine egne mord?
96,
97,
98, 99...
Hullet er der endnu.
Hvem er det? Er det dig, Mackey?
Længslen. Behovet for at fylde i dit fede ansigt op.
Pis og lort.
Hvad fanden? Nej. Nej. Hvad fanden?
Hvorfor fanden er jeg i mit eget køkken?
Hvad fanden?
Mor?
Du har ikke spist nok.
Det er for meget. Jeg var lige i motionscenteret...
Unge mand, du skal ingen steder, før du har spist op.
Jeg er ikke sulten.
Maden skal spises op, nu.
Jeg spiser det ikke, mor!
Vi smider ikke mad ud her i huset, og du spiser hver eneste bid!
- Nej! Nej, du hører ikke efter, mor! - Du hører heller ikke efter!
Du spiser det her op! Forstår du mig?
Jeg elsker dig ikke, hvis du er mager.
- Fint, så lad være med at elske mig, mor! - Hold kæft og spis op!
Jeg vil ikke høre en lyd mere fra dig, andet end tyggen og smasken!
Jeg kan ikke elske en mager dreng!
Det forsvinder aldrig, vel, Tommy?
Jeg kan læse dig som en åben bog, min dreng.
Du blev fed, og det var din smerte.
Ingen kan nemlig elske en fed dreng, vel?
Men nu er du klassens klovn.
Hvis du får dem til at le, vil alle elske dig,
og så kan du dække hullet i dit hjerte til.
Er det ikke sandt, hr. Klovn?
Men bare rolig, for jeg kan kurere dig.
Jeg kan kurere dig!
Lkke mere mad til dig!
Hvorfor gør du det her?
Hvis ikke den fede dreng holder op med at spise, så må jeg jo kurere dig.
Jeg skal ikke kureres. Jeg har det fint!
Jeg må nok omarrangere dette hul.
Lad være. Nej, stop.
Smukt!
Hør, ræk tungen ud.
Ræk tungen ud!
Sikke en fin tunge.
Jeg er ikke færdig med dig.
Jeg har ikke lukket dit hul, vel? Lad mig se læberne.
Lad mig se dem.
Giv mig dine lidelser.
String sagde, at der var sket underlige ting igennem årene.
- Det er bare historier. - Hvad nu, hvis det ikke er det?
Mackey har været her altid. Han kender hospitalet bedre end nogen anden.
Hvis du virkelig tror på, at Mackey har slået dem ihjel,
så var du rejst herfra for længst.
Vi skal bare finde dem.
Du giver ikke op, gør du?
Nemlig.
Det er det, jeg godt kan lide ved dig.
Vinduet er sgu låst.
Lad os se i gangen.
Det her er underligt.
Der er noget galt. Hvor er folk henne?
Jeg ved det ikke. Lad os se nedenunder.
Rez sagde, det er en ny bygning. Det hele er ved at falde sammen.
Pis!
Jeg ringer efter Tommy.
Det er bare løgn! Der er intet signal.
Der er lys i motionscenteret.
Hvad fanden?
Hvad fanden er det?
Mackey?
Hvem fanden?
Løb!
Til venstre! Lagerrummet!
Blokér døren!
Mackey! Tror du, det gjorde ondt?
I bør hvile jer.
Dette er jo mit hospital.
Han går sin vej. Han går sin vej.
Åh, gud. Hvad var det?
- Burke. - Det er umuligt.
Er der nogen måder, vi kan stoppe ham på, Mackey?
Jeg var 11 år gammel.
Langsom til at lære, men ikke, som de sagde.
"Dum, retarderet."
BURKES SINDSSYGEHOSPITAL
Man sendte forældreløse børn som mig til behandling hos Burke.
Helbredt af doktoren.
Sådan der, Wilbur.
- Dr. Burke får det hele til at blive bedre. - Nej, nej.
Lig nu stille, min dreng. Alle de dårlige ting forsvinder.
- Nej! Lad være! Nej! - Dr. Burke får det hele til at forsvinde.
Nej! Jeg er ikke dum! Nej!
- Lig stille. - Nej, lad være!
Han stak de lange spiger ind i min hjerne,
ind i begge øjne samtidigt.
Jeg kunne kun skrige og skrige.
Hænderne væk! Hænderne væk!
Sæt mig ned! Hænderne væk! Sæt mig ned!
Tag dem ud! Tag dem ud!
Jeg løb, blændet af blodet,
og jeg måtte prøve at huske, hvor jeg skulle løbe hen.
I alle disse år har jeg jo hjulpet jer.
Jeg har hjulpet jer. Jeg har kureret jer alle. Jeg har kureret...
Gud, det her er kriminelt!
Det er... Det er kriminelt.
I er sindssyge! I er alle sindssyge!
Jeg sætter jer i isolation! Jeg sætter jer i isolation!
Hvordan føles det, din syge stodder?
Jeg slår jer alle ihjel! Jer alle!
Der var en flugtvej i kælderen,
hvor doktoren skaffede sig af med de patienter, han var gået for vidt med.
Uanset hvad, så kommer jeg tilbage og dræber jer alle!
Jeg følte, at jeg flygtede, til jeg blev 20 år gammel.
Som i en drøm.
Jeg kunne ikke sove, kunne ikke føre et liv.
Pludselig var jeg tilbage her igen.
Jeg kunne ikke forlade stedet. Jeg vidste, doktoren kom tilbage.
Vi må ud herfra.
Vi kan ikke gå nedenunder.
Jeg har nøglekortet til gangbroen, som fører over til hospitalet.
Vi kan gå ned i kælderen og slippe ud den vej.
Der er mørkt derovre.
Vi skal bruge lommelygter. Kom.
Det her er vanvittigt.
Hvor har I været?
- Hvad fanden foregår der? - Kom!
Fandens!
Hvad laver I?
- Fandens! - Kom!
Fortæl mig nu, hvad fanden der foregår!
Kom! Løb!
Gider nogen fortælle mig, hvad der foregår?
- Bliv bare ved med at løbe! - Hvad taler du om?
Vi skal ned ad trapperne til kælderen.
Der er et udluftningsrør, som går ind i den gamle fabrik.
Sådan kommer vi ud herfra.
Jamen dog, Wilbur Mackey.
Så er det vist på tide at afslutte det, vi begyndte på for så længe siden.
Jeg har brug for din sjæl, din forræder!
- Kom så, lvy! - Ivy, kom nu!
Kom hen til farmand.
Hvor er jeg?
Nej.
Det kan ikke være sandt.
Det må være en hallucination.
Det er ikke virkeligt.
- Det er fandeme ikke virkeligt! - Hej, sveske.
Nej! Du er her ikke!
Vær stille, skat. Din mor skal ikke høre os.
Burke, det er dig, der gør det her!
Få det til at holde op!
Lvy, vi skal lege en anden leg.
Nej, nej, lad være, ikke mere, far.
Smil til kameraet, sveske.
Nej.
Lad os lave en film mere. Bare dig og far.
Ikke mere, far, nej.
Den eneste måde at udslette din smerte på,
er ved at føle mere smerte.
Gå ad helvede til, Burke!
Pil lagene af dit kød.
Se blodet strømme, sandheden gør dig stum.
Jeg kan give dig det, du ønsker, lvy.
Kan du lide det her?
Hvordan føles det?
Sammen kan vi lindre din smerte.
Nej, ikke sådan!
Giv mig dine lidelser!
- Ivy er forsvundet. - Vi må blive ved med at løbe.
Løb.
Fandens også.
Kom.
Vi skal finde det rør, Mackey talte om.
Se ikke på ham, Madison. Se ikke på ham!
Store røvhul!
Kom så. Kom så.
- Hvor fanden er det? - Du, Holt.
Kom, tag fat.
For fanden, da.
Hvorfor går I?
Ind med dig, Madison! Af sted!
Bryder I jer ikke om stedet?
Ja, giv mig det.
Hjælp mig! En eller anden, hjælp!
Hjælp! En eller anden, hjælp!
- Du lod mig dø. - Hvad fanden?
- Ja! Din lidelse er skyld, ikke stoffer! - Slip mig.
Slip mig, din nar!
- Giv mig dine lidelser! - Hold kæft!
Jeg forstår. Du lod din lillebror dø.
Men jeg kan viske skyldfølelsen bort, alle dæmonerne i dit sind og din krop.
- Det var min skyld. - Ja.
Giv mig dine lidelser!
Nej! Slip mig! Lad være! Han er død, din idiot!
- Du er min! - Slip mig, for fanden!
Løb!
Du er død.
Er det her virkeligt?
Jeg har en af hans spiger.
Kom!
Kom.
Løb!
Herop!
Op, Madison! Kom så! Op!
Kom så!
Af sted! Løb!
Kom så! Bliv ved med at løbe!
Bliv ved med at løbe!
Se dig ikke tilbage. Kom.
Kom så!
- Kom så! - Mit ben sidder fast.
Der er ingen grund til at løbe.
Kom ud herfra, Madison! Løb!
Det er din tur, Holt.
Burke!
Hjælp mig! Det er mig, der er syg!
Ja.
Hjælp mig. Jeg er syg.
Fandens også.
Hjælp mig. Jeg er syg.
- Få det til at holde op. - Ja.
Jeg kan kurere dig, Madison.
Hvad laver du, Madison?
- Holt, jeg har brug for hjælp! - Du er ikke syg!
Jeg forstår, Madison.
Jeg kan ordne alt omkring din familie.
- Ja, gør det. - Ja.
Alle minderne om din familie vil blive slettet.
Du er ikke længere som dem, når jeg er færdig med dig.
Jeg er en god doktor.
- Tror du på det? - Ja, hjælp mig.
- Ja. - Få det til at holde op.
Kære, søde Madison.
Jeg kan få det hele til at forsvinde.
Giv mig dine lidelser.
Giv mig dine lidelser, store røvhul!
I er mine sjæle! I er mine sjæle!