Resincronizare-Cipikao-varianta: The.Shawshank.Redemption.1994.1080p.x264.MY-SUBS
Domnule Dufresne, descrieti...
confruntarea pe care ati avut-o cu sotia în noaptea când a fost ucisa.
Era foarte amarâta.
Spunea ca e bucuroasa ca stiam, ca ura toata furisarea asta.
Spunea ca vrea sa obtina divortul în Reno.
- Si care s fost raspunsul dumneavoastra? - I-am spus ca nu îi acord nici unul.
"Mai degraba te vad în Iad decât în Reno."
Acestea au fost cuvintele, conform spuselor vecinilor.
Daca asa spun ei...
Chiar nu îmi amintesc. Eram suparat.
Ce s-a întâmplat dupa ce v-ati certat cu sotia?
Si-a facut bagajele.
Si-a împachetat o geanta ca sa plece sa stea cu domnul Quentin.
Glenn Quentin, jucator profesionist de golf la Snowden Hills Country Club...
care ati descoperit ca era amantul sotiei dumneavoastra.
Ati urmarit-o?
Mai întâi am mers prin câteva baruri.
Mai târziu, am condus pâna la casa lui ca sa-i controlez. Nu erau acasa.
Am parcat la colt...
si am asteptat. - Cu ce intentie?
Nu sunt sigur.
Eram confuz...
beat.
Ma gândeam...
cel mai mult vroiam sa-i sperii.
Când au sosit, ati urcat în casa si i-ati ucis.
Ma trezisem.
M-am dus înapoi la masina si am condus catre casa ca sa dorm si sa uit.
Pe drum, am aruncat arma în Royal River.
Asupra acestui lucru sunt foarte sigur.
Devine neclar momentul când menajera apare în dimineata urmatoare...
si o gaseste pe sotia dumneavoastra în pat cu amantul ei...
ciuruiti de gloante de calibru '38.
Ti se pare asta doar o simpla coincidenta, sau sunt eu neclar?
Da, mi se pare.
Totusi, spuneti ca ati aruncat arma în râu...
înainte ca sa aiba loc crimele. E foarte convenabil.
Este adevarul.
Politia a dragat râul trei zile si nu a gasit nici o arma...
asa ca nu se pot face comparatii între arma dumneavoastra si gloantele...
scoase din cadavrele însângerate ale victimelor.
Si este convenabil si asta...
Nu-i asa, domnule Dufresne?
De vreme ce nu sunt vinovat de crima asta...
gasesc în mod categoric neconvenabil faptul ca arma nu a fost gasita.
Doamnelor si domnilor, ati auzit toate probele.
Avem acuzatul la locul faptei. Avem urme de încaltaminte.
Gloante pe jos purtând amprentele lui.
O sticla sparta de coniac de asemenea cu amprentele lui. Si mai ales...
avem o femeie tânara si frumoasa si cu amantul ei...
zacând morti unul în bratele celuilalt.
Ei pacatuisera.
Dar era fapta lor asa de grozava...
sa merite sentinta mortii?
În vreme ce va gânditi la sentinta...
gânditi-va si la asta:
Un revolver contine sase gloante, nu opt.
Afirm ca aceasta nu a fost o crima pasionala.
Ca poate fi de înteles, daca nu acceptat.
Nu.
Aceasta a fost o razbunare...
de o natura mult mai brutala, cu sânge rece. Luati în considerare asta:
Patru gloante pentru fiecare victima.
Nu au fost trase sase focuri, ci opt. Asta înseamna ca a tras pâna a golit arma...
apoi s-a oprit ca sa încarce din nou... ca sa poata trage din nou asupra lor.
Câte un glonte în plus pentru fiecare din ei...
chiar în cap.
Impresia mea e ca sunteti un om lipsit de remuscari si glacial, domnule Dufresne.
Îmi îngheata sângele numai când ma uit la dumneavoastra.
Prin puterea investita în mine de statul Maine...
aici te condamn la doua sentinte de închisoare pe viata...
una pentru fiecare dinte victimele tale. Asa sa fie!
Stai jos.
Vedem ca ai ispasit 20 de ani din sentinta pe viata?
- Da, domnule. - Te simti reabilitat?
Da, domnule. Absolut, domnule.
Vreau sa spun, mi-am învatat lectia.
Pot spune cu sinceritate ca sunt un om schimbat.
Nu mai sunt un pericol pentru societate. Acesta este adevarul cinstit.
Buna, Red.
Cum a mers?
Aceleasi rahat vechi, doar ziua e alta. Da, stiu cum te simti.
Îmi vine si mie rândul sa fiu respins saptamâna viitoare.
Da, eu am fost respins saptamâna trecuta. Se mai întâmpla.
Hei, Red, da-mi un pachet.
- Dispari! Îmi esti dator deja cinci bucati. - Patru!
Trebuie sa fie unul ca mine în fiecare închisoare din America.
Eu sunt tipul care poate face rost pentru tine.
Tigari, o punga de Reefer, daca asta îti place...
o sticla de coniac ca sa sarbatoresti absolvirea liceului copilului tau.
La dracu cu toate.
Da, domnule! Sunt o casa de comenzi obisnuita.
Asa ca atunci cânt Andy Dufresne a venit la mine în 1949...
si mi-a cerut sa i-o aduc pe Rita Hayworth în închisoare pentru el...
I-am spus: "Nici o problema."
Andy a venit la Închisoarea Îngerilor...
pe la începutul anului 1947 pentru ca
si-a ucis nevasta si pe tipul cu care si-o tragea.
Afara fusese vicepresedintele unei mari banci din Portland.
Buna treaba pentru un om asa tânar.
Vorbesti englezeste, bat-în-fund? Urmeaza gardianul acesta.
N-am vazut nici o adunatura de mecle atât de miloage si plângarete în viata mea.
Hei, pestisorule! Vino aici!
Punem pariuri azi, Red? Fumuri sau moneda? E alegerea lui Bettor.
Fumuri. Noteaza-ma cu doua.
În regula, care e calul tau? Sacul ala mic de rahat.
- Al optulea. El va fi primul. - Pe dracu'! Iau eu chestia aia.
Ai cam depasit limita, fiule.
Daca esti asa destept, pune tu. Eu îl iau pe grasanul ala de acolo.
Al cincilea. Noteaza-ma cu un sfert de pachet.
Peste proaspat astazi!
Îi aducem înauntru!
Admit faptul ca nu m-am gândit mult la Andy
prima oara când mi-am aruncat ochii asupra lui.
Arata de parca un vânt mai teapan l-ar sufla cât colo.
Asta a fost prima mea impresie despre el. Ce zici, Red?
Ala înalt a baut apa cu lingura de argint înfipta în cur.
Tipul ala? Nu s-a întâmplat niciodata. - 10 tigari? - E un pariu mare.
Cine o sa-mi dovedeasca ca n-am dreptate? Heywood? Jigger?
Skeets?
Floyd!
Patru suflete viteze.
Întoarceti-va la celulele voastre pentru numaratoarea de seara.
Toti prizonierii, întoarceti-va la celule.
La dreapta! Ochii în fata.
Acesta e domnul Hadley. E capitanul gardienilor.
Eu sunt domnul Norton, directorul.
Dumneavoastra sunteti criminali condamnati. De aceea v-au trimis la mine.
Regula numarul unu: Fara blasfemie.
Nu voi avea numele Domnului luat în van în închisoarea mea. Celelalte reguli...
le veti întelege pe parcurs. Întrebari?
Când mâncam?
Mâncati când spun eu sa mâncati.
Va cacati când spun eu sa va cacati si va veti pisa când spun eu sa va pisati.
Ai înteles, nenorocitule?
În picioare.
Eu cred în doua lucruri: Disciplina si Biblia.
Aici, le veti primi pe amândoua.
Puneti-va încrederea în Dumnezeu.
Curul vostru îmi apartine mie.
Bun venit la Shawshank.
Descuiati-i.
Întoarce-te.
Destul.
Misca-te la capatul custii.
Întoarce-te. Prafuieste-l.
Întoarce-te.
Iesi din cusca. Ia-ti hainele si Biblia. Urmatorul!
La dreapta.
Dreptul, Dreptul. Stânga.
Prima noapte e cea mai dura. Nu e nici o îndoiala.
Te aduc în mars, gol ca în ziua în care te-ai nascut...
cu pielea arzând si pe jumatate orb de la rahatul ala de dezinsectie.
Si când te pun în celula...
si barele alea bufnesc...
atunci îti dai seama ca e aievea.
Viata dinainte zburata cât ai clipi.
Nimic ramas decât tot timpul din lume ca sa te gândesti.
Cei mai multi bibani ajung în pragul nebuniei în prima noapte.
Cineva mereu izbucneste în plâns.
Se întâmpla de fiecare data.
Singura întrebare este... cine va fi?
E un lucru pe care poti paria ca pe orice altceva, cred.
Eu aveam banii pe Andy Dufresne.
Stingerea!
Îmi amintesc prima mea noapte.
Pare asa de departe.
Hai, pestisorule.
Pestisorule, pestisorule.
Ce, esti speriat de întuneric?
Pun pariu ca regreti ca te-a facut mata! Grohy! Porcule! Vreau un cotlet.
Baietii mereu pescuiesc cu primii veniti.
Si nu renunta pâna nu încoltesc pe unul dintre ei.
Hei, Cur Gras.
Cur Gras!
Vorbeste cu mine, baiete.
Stiu ca esti acolo. Te aud cum respiri. Sa nu-i asculti pe astia, auzi?
Locul asta nu e asa rau.
Sa-ti spun ceva...
te voi prezenta eu pe aici, o sa te fac sa te simti ca acasa.
Stiu vreo doi ciudati carora...
o sa le placa sa te cunoasca. În special de curul tau alb si zemos.
Doamne! Nu am ce cauta aici!
- Avem un câstigator! - Vreau acasa!
Si e Cur Gras, la mustata!
Peste proaspat!
Vreau acasa!
- Vreau la mama! - Eu am avut-o pe mama ta! Nu era grozava!
Ce Dumnezeu este rahatul asta? A blasfemiat. O sa-i spun directorului.
O sa-i spui cu bastonul meu înfipt în cur! Vreau afara!
Care e defectiunea ta, butoi plin cu muci de maimuta?
Va rog! N-ar trebui sa fiu aici.
Nu eu!
N-o sa numar pâna la trei. Nici macar pâna la unu.
Taci, sau îti cânt eu un cântec de leagan! Taci din gura, omule! Taci!
Nu întelegeti? N-ar trebui sa fiu aici.
Deschideti celula aia. Nici eu! Astia conduc locul asta ca pe o închisoare.
Pui de târfa!
Capitane, ia-o usurel!
Daca mai aud chiar si o basina de soarece aici, în noaptea asta...
jur pe Dumnezeu si baietelul Iisus, o sa vizitati toti infirmeria.
Pâna la ultima lichea de aici.
Chemati hamalii. Duceti gramada aia de rahat la infirmerie.
În prima lui noapte în pârnaie, Dufresne m-a costat doua pachete de tigari.
N-a scos un sunet...
Rândul 3 Nord, numaratoarea e corecta!
Rândul 2 Nord, numaratoarea e corecta! Rândul 3 Sud, numaratoarea e corecta!
Pregatiti-va sa iesiti.
Iesiti!
Ai de gând sa manânci aia?
Nu mi-am facut planuri.
Mi-o dai mie?
E bun si copt.
Jake spune multumesc.
A cazut din cuib pe un platou.
O sa am grija de el pâna va fi suficient de mare ca sa zboare.
Oh, nu! Uite-l ca vine.
'Neata, baieti.
Frumoasa dimineata, nu-i asa? Stiti de ce e o dimineata frumoasa, nu?
Trimite-i jos. Îi vreau aliniati... ca într-un cor de baieti.
Uite la asta.
- Nu-l suport pe tipul asta. - Oh, Doamne!
Da! Richmond, Virginia.
Miroase-ma la cur! Dupa ce ma miroase pe mine.
E o rusine cu calul tau care a iesit ultimul.
Dar eu sigur îl iubesc pe câstigatorul meu.
Îi datorez baiatului un sarut mare când îl vad.
De ce nu-i dai în schimb câteva tigari? Norocos nenorocit!
Hei, Tyrell.
Ai tras serviciul la infirmerie saptamâna asta?
Ce mai face calul meu, apropo?
Mort.
Hadley i-a farâmat capul binisor. Doctorul se dusese acasa noaptea în aia.
Sarmanul nenorocit zace acolo de dimineata. Pâna a venit, n-a mai fost nimic de facut.
Cum îl chema?
Ce-ai spus?
Ma întrebam daca stie cineva cum îl chema.
Ce dracu' îti pasa tie, bibane?
"Nu conteaza" - Asta era numele lui. E mort.
A venit cineva la tine?
A ajuns cineva la tine pâna acum?
Hei, toti avem nevoie de prieteni aici.
Ti-as putea fi prieten.
Se lasa greu.
Îmi place asta.
Andy tinea în el la început.
Cred ca avea o multime de lucruri pe cap...
încercând sa se adapteze vietii din interior.
Abia dupa o luna a deschis gura...
ca sa spuna mai mult de doua cuvinte cuiva.
Asa cum se dovedise...
acel cineva am fost eu.
Eu sunt Andy Dufresne.
Bancherul ucigas de neveste.
De ce ai facut-o?
N-am facut-o, daca tot ai întrebat.
Ai sa te adaptezi de minune. Toata lumea de aici e nevinovata. Nu stiai asta?
- Tu pentru ce esti înauntru? - N-am facut-o eu. Un avocat m-a înselat.
Merge vorba ca esti un peste cu sânge rece.
Crezi ca rahatul tau miroase mai dulce. Nu-i asa? Tu ce crezi?
Ca sa-ti spun adevarul, înca nu m-am hotarât.
Înteleg ca esti un om care stie cum sa obtina lucruri.
Sunt cunoscut ca gasesc anumite lucruri din când în când.
Ma întrebam daca îmi poti gasi un piolet.
- Un ce? - Un piolet.
- Ce e aia si de ce? - Ce îti pasa?
Pentru o periuta de dinti, n-as întreba. As zice un pret.
Dar periuta de dinti e un obiect neletal, nu?
Mi se pare corect.
Un piolet e lung de circa 15-20 de centimetri.
- Arata ca un târnacop în miniatura. - Târnacop? Pentru pietre.
Cuart?
Si niste mica...
piatra de var. - Si?
Deci sunt un colectionar de roci. Cel putin eram. As vrea sa fiu din nou.
Sau poate ai vrea sa-ti înfigi jucaria în teasta cuiva.
Nu, nu am dusmani aici. Nu? Asteapta o vreme.
Vorba umbla.
Surorile chiar te plac.
Mai ales Bogs.
Cred ca nu m-ar ajuta daca le-as explica ca nu sunt homosexual.
Mai întâi trebuie sa fii om. Ei nu se califica.
Tauri dubiosi luati cu forta. Asta e tot ce vor si înteleg.
Daca as fi în locul tau, mi-as pune ochi si la ceafa.
- Multumesc pentru sfat. - Asta e gratis. Îmi întelegi îngrijorarea.
Daca dau de bucluc, n-o sa folosesc pioletul.
Atunci cred ca vrei sa evadezi. Un tunel pe sub perete, poate.
Ce mi-a scapat? Ce e asa amuzant? Ai sa întelegi când ai sa vezi pioletul.
Cât face un obiect din asta? Sapte dolari în orice magazin de profil.
Comisionul meu normal e de 20%.
Dar asta e un obiect special.
Riscul creste, creste si pretul. Sa zicem 10 dolari.
Zece sa fie.
- Risipa de bani, daca îmi ceri parerea. - De ce asta?
Tipilor de pe aici le plac inspectiile - Surpriza.
Daca îl gasesc, o sa-l pierzi. Daca te prind, nu ma cunosti.
Daca mentionezi numele meu, nu mai facem afaceri niciodata.
Nici sireturi si nici guma de mestecat. Acum ai înteles?
Înteleg.
Multumesc, domnule...
Red.
Numele meu e Red.
De ce îti spun asa?
Poate pentru ca sunt irlandez.
Întelegeam de ce unii baieti l-au luat de snob.
Avea un fel tacut de a fi...
un mers care nu prea era normal pe aici.
Se plimba...
ca un om în parc, fara nici o grija ori teama pe lume.
Ca si cum avea pe el o haina invizibila care îl apara de locul acesta.
Cred ca as fi îndreptatit sa spun... ca mi-a placut Andy de la început.
Sa mergem! Unii dintre noi au un program de urmat.
Misca! Haide, misca!
Ce mai faci? Cum se comporta nevasta cu tine?
Andy avea dreptate. În cele din urma am prins poanta.
Unui om i-ar lua cam 600 de ani...
ca sa faca un tunel pe sub zid cu unul din astea.
- Carte? - Nu azi.
Carte?
Livrare pentru Dufresne.
Iata cartea ta.
Multumesc.
Ramânem fara înalbitor. Du-te în spate si mai adu.
- Daca îti dau în ochi, o sa te orbeasca. Draga, ssss.
Gata. Lupta!
Mai bine asa.
As vrea sa pot spune ca Andy s-a luptat bine...
si ca Surorile l-au lasat în pace.
As vrea sa va pot spune asta...
dar închisoarea nu este o lume de povesti cu zâne.
N-a spus niciodata cine a facut-o. Dar cu totii stiam.
Lucrurile au continuat asa o vreme.
Viata în închisoare consta în rutina... si iar rutina.
De fiecare data Andy aparea cu vânatai noi.
Surorile se tineau de el. Uneori reusea sa lupte împotriva lor.
Alteori nu.
Si asa îi mergea lui Andy.
Asta era rutina lui.
Cred ca acei primi doi ani au fost cei mai grei pentru el.
Si daca lucrurile ar fi continuat asa,
locul asta ar fi luat ce era mai bun în el.
Dar, în primavara lui 1949...
puterile au hotarât:
Acoperisul fabricii trebuie refacut.
Am nevoie de 12 voluntari o saptamâna.
Dupa cum stiti...
îndatoririle speciale vin cu privilegii speciale.
Era munca în aer liber...
si luna Mai este una a dracului de frumoasa ca sa lucrezi afara.
Ramâi în rând acolo. Mai mult de 100 s-au oferit voluntari.
Wallace E. Unger.
Ellis Reding.
Mai sa vezi!
Eu si alti baieti pe care îi stiam. - Andrew Dufresne.
Ne-a costat doar un pachet de tigari de om.
Eu mi-am tras obisnuitul 20%, desigur.
Deci avocatul asta barosan îmi da un telefon tocmai din Texas. Eu zic "Da?"
El spune, "Îmi pare rau sa va informez, dar fratele dumneavoastra tocmai a murit."
- Îmi pare rau sa aud asta. - Mie nu. Era un nemernic.
Era fugit ani de zile. Crezusem ca a murit. Deci avocatul asta îmi spune:
"A murit si era bogat." Puturi petroliere si altele. Aproape un milion de dolari.
Un milion de dolari?
- Incredibil cât de norocosi sunt unii. - Ai sa vezi vreo parte din aia?
35 de mii. Asta mi-a lasat.
Dolari?
E grozav! E ca si cum ai câstiga la loto.
Nu-i asa?
Pe dracu'! Ce credeti ca îmi face guvernul?
Îmi musca o mare îmbucatura din curul meu. Bietul Byron.
Al dracului noroc, nu? Plâng de rusine.
Unii oameni chiar o încaseaza.
Andy, esti ticnit? Tine-ti ochii pe harta, omule!
O sa platesti niste taxe, dar tot vei ramâne...
Da, poate destul ca sa cumpar o masina noua si apoi ce?
Trebuie sa platesc taxa pe masina. Reparatii...
întretinere, copiii care vor sa-i iei la plimbare tot timpul.
Apoi, daca nu-ti calculezi bine taxele, platesti din propriul buzunar.
Îti spun eu! Unchiul Sam!
Îsi baga mâna în camasa la tine si te strânge de tâte pâna se învinetesc.
- Se omoara. - Continua cu smolirea. Un frate. Rahat!
Domnule Hadley...
aveti încredere în sotia dumneavoastra?
Oh, asta e amuzant.
Ai arata chiar mai amuzant sugându-mi-o fara dinti în gura.
Ce vreau sa spun e, credeti ca v-ar însela pe la spate?
Da-te la o parte! Asta o sa aiba un accident.
O sa-l arunce!
Daca aveti încredere în ea, puteti pastra... cei 35.000 de dolari.
- Ce ai spus? - 35.000.
Toti.
- Fiecare banut. - Ai face bine sa vorbesti sa înteleg si eu.
Daca vreti sa-i pastrati, dati-i sotiei.
Fiscul permite un dar, doar o singura data, pâna la 60.000 de dolari.
Rahat. Fara taxe?
Fara. Fiscul nu se poate atinge de nici un cent.
Tu esti bancherul ala istet care si-a ucis nevasta?
De ce te-as crede? Ca sa sfârsesc cu tine aici?
E legal. Întrebati Fiscul. Or sa spuna acelasi lucru.
Ma simt prost spunându-va asta. Sunt sigur ca ati fi investigat.
N-am nevoie de tine ca sa-mi spui cum s-a rahatit ursul în galeata.
Nu. Dar ai nevoie de cineva sa faca actele. Asta o va va costa. Un avocat.
O gramada de nenorociti spalatori de cururi!
Cred ca as putea-o face eu. Asta v-ar economisi niste bani.
Aduceti formularele, eu o sa le pregatesc... aproape degeaba.
As cere doar câte trei beri de caciula pentru fiecare din colegii mei de munca.
"Colegi de munca". Asta e buna! Un om care munceste se simte mai barbat...
daca poate sa aiba o sticla de bautura. - Asta e parerea mea... domnule.
Ce va holbati? La munca!
Haideti! Munca!
Si asa se face ca...
din acea zi...
echipa de condamnati care smolea acoperisul fabricii în primavara lui '49...
se aseza în rând la 10 dimineata...
si bea bere rece ca gheata, pe barba celui mai dur gardian...
din istoria Închisorii de Stat Shawshank. - Beti cât e rece, doamnelor.
Ticalosul asta a reusit sa ne faca sa credem ca este generos.
Stateam si beam cu soarele pe umeri si ne simteam barbati liberi.
Am fi putut smoli acoperisurile propriilor noastre case. Eram stapânii întregii lumi.
Cât despre Andy...
si-a petrecut pauza aia tolanit la umbra... cu un zâmbet mic si ciudat pe fata...
uitându-se la noi cum beam bere.
Vrei una rece?
Nu, multumesc. Am renuntat la bautura.
Ati putea spune ca a facut-o ca pe o favoare gardienilor.
Sau poate pentru a-si face prieteni printre noi, condamnatii.
Eu?
Cred ca a facut-o doar ca sa se simta normal din nou... pentru putin timp.
Regele eu.
- Sah. Iata un joc de regi. - Ce?
Civilizat. Strategic.
Si un mister total. Îl urasc.
Lasa-ma sa te învat într-o zi.
Sigur.
Am putea lua o masa împreuna. Tu faci ce stii. Eu pot obtine lucruri, nu?
Am putea face afaceri pe o masa si piesele le-as putea sculpta singur.
O parte în alabastru, una în calcar. Ce zici?
Cred ca ar lua ani de zile. Am ani de zile. Ce nu am, sunt pietrele.
Ce gasesc în curte sunt cam mici. Mai mult pietricele.
O sa fim un fel de prieteni, nu?
Da, cred.
Pot sa te întreb ceva?
De ce ai face-o?
Sunt nevinovat, Red. Ca toata lumea de aici.
Pentru ce esti aici?
Omor. La fel ca tine.
Nevinovat?
Doar oameni vinovati în Shawshank.
Unde e canarul?
Cum ai stiut?
- Cum am stiut ce? - Deci nu stii. Vino.
Aici este canarul.
E o surpriza sa auzi o femeie cântând în casa mea, nu?
E chiar o...
surpriza.
Asteapta, asteapta.
Iat-o.
Îmi place partea asta când face chestia aia cu parul ei.
Stiu. Am vazut-o de trei ori luna asta.
Gilda, esti îmbracata?
Eu?
Doamne, ce-mi place.
Înteleg ca esti un barbat care stie cum sa faca rost de lucruri.
Se mai gasesc anumite lucruri. Ce vrei? - Rita Hayworth.
- Ce? - O poti aduce pe ea?
Deci asta e Johnny Farrell. Am auzit multe lucruri despre tine.
- O sa dureze câteva saptamâni. - Saptamâni?
Nu o am îngramadita în pantaloni în fata chiar acum, întelegi.
Dar o sa fac rost de ea. Relaxeaza-te.
Multumesc.
- Plimba ursu'! - Trebuie sa schimb rola! Sterge-o!
N-ai sa tipi?
Sa terminam cu asta.
Mi-a spart nasul!
Acum...
o sa-mi deschid prohabul...
si ai sa înghiti ce îti dau eu sa înghiti.
Apoi pe al lui Rooster. I-ai spart nasul. Trebuie sa faci ceva pentru asta.
Daca îl bagi în gura mea, îl pierzi. Nu, nu întelegi.
Fa asta si am sa-ti bag toti 20 de centimetri din asta în ureche.
Bine, dar ar trebui sa stii ca, ranirea brusca a creierului...
provoaca o muscatura tare a victimei.
De fapt, au auzit ca reflexul de a musca e atât de puternic...
ca trebuie sa forteze falcile victimei sa se deschida... cu o ranga.
- De unde stii porcariile astea? - Le-am citit.
Tu stii sa citesti, tâmpitule?
Draga...
N-ar fi trebuit!
Bogs nu si-a bagat nimic în gura lui Andy.
Si nici prietenii lui.
Ce au facut, este ca l-au batut pâna la un pas de moarte.
Andy a petrecut o luna în infirmerie.
Bogs a petrecut o saptamâna în gaura.
Gata, Bogs.
E lumea ta, sefu'.
Întoarceti-va la celula pentru numaratoarea de seara.
Toti prizonierii sa se prezinte pentru închidere.
Ce?
- Unde se duce? - Ia-l de glezne.
Ajutor!
Dupa asta, doua lucruri nu s-au mai întâmplat.
Surorile n-au mai pus un deget pe Andy din nou.
Iar Bogs nu a mai putut sa mearga din nou.
L-au transferat la un spital cu siguranta minima.
Din câte stiu, si-a trait restul zilelor... bându-si mâncarea printr-un pai.
Lui Andy i-ar prinde bine un bun venit când iese din infirmerie.
Suna bine si pentru noi. Cred ca macar atât îi datoram pentru bere.
Omului îi place sa joace sah.
Sa-i facem rost de niste pietre.
Baieti!
Am gasit una. Am gasit una. Uite!
Heywood, asta nu e calcar si nici alabastru.
- Ce esti tu, un geolog nenorocit? - Are dreptate, nu sunt.
- Atunci ce dracu este? - E un "mar" de cal.
- Rahat de bou! - Nu. E rahat de cal. Pietrificat.
La dracu'!
În ciuda unor dificultati, baietii s-au mobilizat exemplar...
si pâna la sfârsitul saptamânii...
aveam destule pietre adunate ca sa-l tinem ocupat pâna la extaz.
De asemenea, aveam si o livrare mare în saptamâna aia.
Tigari... guma de mestecat... whisky...
carti de joc cu femei goale pe ele. Ce vrei.
Si desigur, cel mai important lucru:
Rita Hayworth însasi.
Capetele sus. Cauta în celule.
119.
123.
În picioare.
Fata la perete.
Întoarce-te cu fata la director.
Ma bucur ca te vad citind asta.
Ai vreun pasaj preferat?
"Atentie, caci nu veti sti...
când stapânul casei va veni."
Marcu 13:35.
Mereu mi-a placut asta.
Dar eu o prefer...
"Eu sunt lumina lumii.
Cei ce ma vor urma, vor avea lumina vietii."
Ioan, capitolul 8, versetul 12.
Am auzit ca te pricepi la cifre. Dragut.
Barbatii ar trebui sa aiba o pricepere.
Explica asta.
Se numeste spargator de pietre. Este pentru a ciopli si finisa roci.
Un mic hobby de-al meu.
E destul de curat.
Ceva contrabanda, dar nimic care sa degenereze.
Nu pot spune ca sunt de acord cu asta.
Dar cred...
ca se pot face exceptii.
Încuiati-i!
Aproape uitasem.
Nu mi-ar place sa te lipsesc de asta.
Mântuirea e în tine.
Da, domnule.
Scotocirea celulelor era doar un pretext.
Adevarul este ca... Norton vroia sa-l evalueze pe Andy.
Sotia mea a facut asta în grupul de la biserica.
Foarte frumos, domnule.
Îti place sa lucrezi la spalatorie?
- Nu, domnule. Nu în mod special. - Poate îti putem gasi ceva mai...
potrivit unui om cu educatia ta.
Buna, Jake. Unde e Brooks?
Credeam ca te-am auzit.
- Am fost redistribuit. - Stiu, mi-au spus.
Nu e o lovitura în moalele capului? Ei bine, am sa-ti fac prezentarea scurta.
Vino.
Ei bine, iat-o.
Biblioteca Închisorii Shawshank.
National Geographics...
Reader's Digest cartile prescurtate...
si Louis L'Amour.
Revista Look.
Erle Stanley Gardners.
În fiecare seara îmi încarc caruciorul. Scriu numele pe foaia asta.
Ala Bala Portocala.
- Vreo întrebare? - De cât timp esti bibliotecar?
Am venit aici în 1905 si m-au facut bibliotecar în 1912.
Ai avut vreodata un asistent?
Nu. Nu prea.
De ce eu? De ce acum? Nu stiu.
Dar ar fi dragut sa am companie aici.
Asta e. El e.
Eu sunt Dekins.
Ma gândeam...
sa înfiintez un fel de fond pentru copiii mei.
Înteleg.
Sa stam jos si sa discutam despre asta.
Brooks, ai o bucata de hârtie si un creion?
Multumesc.
Deci...
Domnule Dekins...
si apoi Andy spuse, "Domnule Dekins... vreti ca fii dumneavoastra
sa mearga la Harvard ori la Yale?" - Nu a spus asta!
Martor mi-e Dumnezeu!
Dekins a clipit pentru o secunda... apoi a râs si chiar i-a strâns mâna lui Andy.
- Pe dracu'! - I-a strâns mâna.
Îti spun, aproape ca am intrat în pamânt!
Tot ce avea nevoie era un costum cu cravata si o tipa pe birou...
ar fi fost "Domnul Dufresne", daca doriti. - Îti faci prieteni?
N-as spune "prieteni".
Eu sunt un ucigas condamnat care furnizeaza planificare financiara buna.
E un animal de casa minunat de avut. Te-a scos de la spalatorie, totusi.
S-ar putea sa fie mai mult.
Ce spui despre extinderea bibliotecii. Sa iei niste carti noi.
Daca ceri ceva, cere o masa de biliard.
Cum te astepti sa fac asta? Vreau sa spun...
sa aduci carti noi aici, "Domnule Dufresne, daca doriti".
O sa cer directorului fonduri.
Sase oameni au trecut pe aici în timpul detentiei mele si am învatat...
un adevar de neclintit, universal: Nu s-a nascut nici un ticalos...
care sa nu strânga punga mai bine când vine vorba de a cere fonduri.
- Bugetul este strâmtorat. - Înteleg.
As putea scrie Senatului Statului si sa cer fonduri de la ei.
Ei au doar trei feluri în care cheltuiesc banii contribuabililor pentru închisori:
Mai multe ziduri, mai multe bare, mai multi gardieni.
As vrea sa încerc, daca îmi permiteti. O scrisoare pe saptamâna.
- Nu ma pot ignora pentru totdeauna. - Ba pot.
Dar scrie-ti scrisorile, daca te face mai fericit.
Chiar am sa le trimit pentru dumneata. Ce spui?
Asa Andy a început sa scrie o scrisoare pe saptamâna... exact cum a spus.
Si asa cum Norton a spus...
Andy nu a primit raspunsuri.
În luna Aprilie urmatoare,
a facut declaratiile fiscale pentru jumatate din gardieni.
Un an dupa aceea, le-a facut pe toate... inclusiv pe ale directorului.
Un an mai târziu, au reprogramat sezonul de interior...
ca sa coincida cu sezonul taxelor.
Gardienii din tabara adversa si-au amintit cu totii sa aduca formularele lor W-2.
Asa ca Închisoarea Moresby a emis o arma
pe numele dumneavoastra, dar ati platit-o. - Asa e. Si tocul.
Asta e scutita de impozit. Poti scrie asta.
Da, domnule! Andy era o industrie domestica.
De fapt, era asa de ocupat la momentul taxelor,
încât i s-a permis sa angajeze personal.
Îmi dai te rog un teanc de formulare 1040?
M-a scos din atelierul de tâmplarie o luna pe an si eu nu aveam nimic împotriva.
Si totusi, a continuat sa trimita scrisorile.
E Brooks.
Atentie la usa.
Te rog, Brooks.
- Calmeaza-te, la dracu'! - Ramâneti înapoi!
- Înapoi, la dracu'! - Ce se întâmpla?
O clipa e bine, apoi ies cutitele.
- Putem vorbi despre asta, nu? - Nu e nimic de discutat. O sa-i tai gâtul.
Ce ti-a facut?
E ceea ce au facut!
Nu am de ales.
N-o sa-i faci rau lui Heywood. Cu totii stim asta.
- Asa e, Heywood? - Sigur.
E prieten de-al tau iar Brooks, e un om rezonabil.
Nu e asa, baieti?
Asa ca pune cutitul jos. Uita-te la mine. Lasa cutitul jos.
Uita-te la gâtul lui, pentru Dumnezeu.
Uita-te la gâtul lui. Sângereaza.
E singura cale... în care ma lasa sa ramân.
E o nebunie. Nu cred ca vrei sa faci asta.
Lasa-l, lasa-l jos.
Usurel.
O sa fii în regula.
El? Dar cu mine cum ramâne? Nebun batrân, aproape ca mi-a taiat gâtul!
Ai avut tu mai rele, de la barbierit. Ce ai facut de l-ai atâtat?
Nimic. Am intrat sa-i spun "La revedere".
N-ai auzit? Eliberarea lui conditionata a fost aprobata.
Nu înteleg ce s-a întâmplat aici.
Batrânul e nebun ca un soarece într-o cutie de conserve. Destul!
- Am auzit ca te-a facut sa te caci pe tine. - Terminati.
Brooks nu e un gândac.
E doar institutionalizat.
"Institutionalizat" pe dracu'. Omul a stat aici 50 de ani, Heywood. 50!
Asta e tot ce stie.
Aici, e un om important...
un om educat.
Afara, e nimic.
Doar un puscarias tocit cu artrita la amândoua mâinile.
Probabil ca n-ar reusi sa obtina nici o fisa de biblioteca daca ar încerca.
- Întelegi ce vreau sa spun? - Eu cred ca vorbesti pe cur.
Crezi ce vrei.
Dar îti spun eu ca zidurile sunt amuzante.
Mai întâi le urasti.
Apoi te obisnuiesti cu ele.
Trece destul timp...
ajungi sa depinzi de ele.
- Asta înseamna "institutionalizat". - Cacat.
- N-as deveni niciodata asa. - Oh, da?
- Asteapta pâna o sa stai aici cât Brooks. - Ai al dracului de multa dreptate.
Te trimit aici pe viata...
asta e exact ce trebuie.
Oricum, conteaza.
Nu mai pot sa am grija de tine, Jake.
Continua, acum.
Esti liber.
Noroc, Brooksie.
Dragi tovarasi:
Nu pot sa cred cât de repede se misca lucrurile afara.
Atentie, batrâne! Vrei sa vii omorât?
Am vazut odata o masina când eram copil...
dar acum sunt peste tot.
Lumea a mers si s-a bagat într-o mare graba.
Comisia pentru Eliberare Conditionata m-a trimis într-o casa intermediara...
numita "Beraria"... si o slujba...
sa pun în pungi cumparaturi la Food-Way.
E munca grea si încerc sa tin pasul. Dar mâinile mele ma dor aproape tot timpul.
- Asigura-te ca omul tau pune pungi duble. Ultima data, fundul aproape a iesit.
- Sa împachetezi în doua pungi. - Da, domnule. Asa o sa fac.
Nu cred ca responsabilul de magazin ma place foarte mult.
Uneori dupa program, ma duc în parc si hranesc pasarile.
Ma tot gândesc...
ca s-ar putea sa apara si Jake ca sa ma salute.
Dar nu apare niciodata.
Sper ca, oriunde ar fi, e bine si îsi face noi prieteni.
Am probleme cu somnul noaptea.
Am cosmaruri ca si cum as cadea.
Ma trezesc speriat.
Uneori îmi ia ceva vreme ca sa-mi amintesc unde ma aflu.
Poate ca ar trebui sa-mi iau o arma si sa jefuiesc magazinul ca sa ma trimita acasa.
As putea sa-l împusc si pe manager. Ca un fel de supliment.
Cred ca sunt prea batrân pentru prostiile astea.
Nu-mi place aici.
Am obosit sa tot fiu speriat tot timpul. M-am hotarât...
sa nu ramân.
Nu cred ca s-ar face mare zarva...
nu pentru un escroc batrân ca mine.
"Nu cred ca s-ar face mare zarva, nu pentru un escroc batrân ca mine.
P.S. Sa-i spuneti lui Heywood ca îmi pare rau ca i-am pus cutitul la gât.
Fara suparare. Brooks."
Ar fi trebuit sa moara aici.
Ce dracu ai facut? E o dezordine, îti spun eu.
- Ce e asta? - Tu sa-mi spui mie. Îti sunt adresate.
Ia-o.
"Draga domnule Dufresne:
Ca raspuns la cererile dumneavoastra...
statul a alocat fondurile anexate pentru proiectul bibliotecii dumneavoastra."
Sunt 200 $.
"În plus, biblioteca districtuala a raspuns cu generozitate...
cu o donatie de carti folosite si bani pentru cheltuieli.
Credem ca acestea va vor satisface nevoile. Consideram chestiunea încheiata.
Va rugam sa nu ne mai trimiteti scrisori."
Curata aici înainte sa se întoarca directorul.
Da, domnule.
Bravo tie, Andy.
Uau!
A durat doar sase ani.
De acum, o sa scriu doua scrisori pe saptamâna în loc de una..
Cred ca esti destul de dement. Scoate astea...
cum am spus. Trebuie sa ma plimb putin.
Când ma întorc... astea au disparut deja, da?
Tu auzi asta?
Dufresne!
Andy, lasa-ma sa ies!
Nu am idee despre ce cânta italiencele alea.
Adevarul este ca nu vreau sa stiu. Unele lucruri sunt mai bune nespuse.
Îmi place sa cred ca este ceva atât de frumos...
ca nu poate fi exprimat în cuvinte...
si ca face inima sa te doara din cauza asta.
Va spun, vocile alea înaltate...
mai sus si mai departe decât oricine într-un loc gri îndrazneste sa viseze.
Erau ca o pasare frumoasa trântita în cusca noastra mizera...
si facea ca zidurile acelea sa se dizolve.
Si pentru putin timp pâna si...
ultimul om din Shawshank s-a simtit liber.
Îl suparase pe director ceva de speriat.
Deschide usa.
Deschide-o!
Dufresne, deschide usa asta!
Închide aia!
Te avertizez. Închide aia!
Acum esti al meu.
Andy a luat doua saptamâni în "gaura". În picioare.
Maestrul!
Nu puteai sa pui ceva ca lumea, nu? Cum ar fi Hank Williams?
Au spart usa înainte sa pot primi dedicatii.
- A meritat doua saptamâni? - Cea mai usoara pedeapsa primita.
- Nu exista pedeapsa usoara în gaura. - O saptamâna în gaura e ca un an.
- Asa e. - L-am avut pe Mozart sa-mi tina companie.
Deci te-au lasat sa duci patefonul ala acolo?
Era aici.
Aici.
Asta e frumusetea muzicii. Ei... nu îti pot lua asta.
Nu ati simtit niciodata asta în legatura cu muzica?
Ei bine, am cântat la muzicuta când eram tânar.
Mi-am pierdut interesul, însa. Nu prea avea rost aici.
Iata unde are rost cel mai mult.
Ai nevoie de ea ca sa nu uiti.
Sa uiti?
Sa uiti ca sunt...
locuri...
în lume care nu sunt facute din piatra.
Este ceva...
înauntru...
la care ei nu pot ajunge... ce ei nu pot atinge...
E doar pentru tine.
Despre ce vorbesti?
Speranta.
Sa-ti spun ceva, prietene.
Speranta e un lucru periculos.
Speranta poate înnebuni un om.
Nu e de folos înauntru.
Ai face bine sa te obisnuiesti cu ideea asta.
Cum a facut Brooks?
Stai jos.
Aici scrie ca ai ispasit 30 de ani din sentinta pe viata.
Te simti reabilitat?
O, da, domnule.
Fara nici o îndoiala.
Pot spune cu sinceritate ca sunt un om schimbat.
Aici nu e nici un pericol pentru societate. Cel mai cinstit adevar al lui Dumnezeu.
Absolut reabilitat.
Treizeci de ani.
Iisuse, când o spui asa...
Te întrebi unde s-au dus.
Eu ma întreb unde s-au dus 10 ani.
Tine.
Un mic cadou cu ocazia respingerii eliberarii conditionate.
Haide, deschide-l.
L-am facut rost de la concurenta.
Sper sa nu te superi. Vroiam sa fie o surpriza.
E foarte draguta, Andy.
Multumesc.
O sa cânti la ea?
Nu...
Nu chiar acum.
În paturi!
Stingerea!
Andy s-a tinut de cuvânt.
A scris doua scrisori pe saptamâna în loc de una.
În 1959, Senatul Statului s-a prins în cele din urma de faptul ca...
nu îl puteau cumpara doar cu un cec de 200 $.
Comitetul a votat o plata anuala de 500 $.
Doar ca sa-l faca sa taca. Si ati fi uimiti cât reusea Andy s-o întinda.
Încheia întelegeri cu cluburi de cititori si grupuri de caritate.
A cumparat carti de la solduri...
Insula comorilor.
Robert Louis.
Stevenson. Fictiune, aventuri.
Ce urmeaza? Am aici "Reparatii Auto"...
si "Sculptati în sapun." Comert si hobby-uri. La "educationale".
Contele de Monte Crisco.
E "Cristo", rahat prost.
De Alexandru... Duma. (Alexandre Dumas în original)
Duma.
Duma?
Dumas. Stii despre ce e vorba?
Ai vrea tu. E despre o evadare din închisoare.
Ar trebui s-o clasam tot la "Educationale", nu-i asa?
Restul dintre noi faceam ce puteam sa tragem cu ochiul când si unde puteam.
Spre sfârsitul anului, Kennedy a fost împuscat...
Andy a transformat o camera de depozitare mirosind a terebentina...
în cea mai buna biblioteca din New England...
dotata cu o selectie frumoasa de Hank Williams.
Asa era când Warden Norton... a instituit celebrul sau program: "Sub cerul liber".
E posibil sa va amintiti despre el.
A fost stirea ziarelor si i-a adus poza în revista Look. Nu e de colo...
dar mai degraba un avans autentic progresist...
în corectie si reabilitare.
Detinutii nostri, supravegheati corespunzator...
vor fi pusi la treaba în afara acestor ziduri...
îndeplinind tot felul de servicii publice.
Acesti oameni pot învata valoarea...
unei zile cinstite de munca si sa aduca un serviciu comunitatii...
la cel mai mic cost pentru domnul si doamna Contribuabil.
Desigur, nu a spus presei...
ca "cel mai mic cost" este un termen destul de relativ.
Sunt 100 de feluri diferite sa iei frisca de pe tort.
Oameni, materiale, orice.
Si, oh, Doamne, cum mai curgeau banii!
În ritmul asta, o sa ma bagati în faliment.
Cu grupul asta de forta de munca, poti face concurenta oricarui antreprenor din oras.
Noi oferim un serviciu comunitar pretios.
Asta suna bine în ziare, dar eu am o familie de hranit.
Ne stim de mult timp.
Am nevoie de contractul asta de autostrada. Daca nu-l primesc, dau faliment.
Ia niste placinta...
pe care a facut-o sotia mea pentru tine. Gândeste-te la asta.
Nu mi-as face griji prea multe griji în legatura cu contractul asta.
Mi se pare ca deja am baietii angajati în alta parte.
Sa fii sigur si multumeste-i lui Maisie pentru placinta.
Si în spatele oricarei întelegeri... în spatele fiecarui dolar câstigat...
era Andy tinând contabilitatea.
Doua depuneri. Maine National si New England First.
Du-mi lucrurile la spalatorie. Doua costume pentru curatat si o traista de lenjerie.
Daca pun prea mult înalbitor din nou, or sa dea ochii cu mine. Cum arat?
- Foarte bine. - E un spectacol de caritate în Portland.
Vrei sa gusti?
- O femeie trebuie sa stie sa gateasca! - Multumesc, domnule.
Si-a bagat degetele în multe placinte, din câte am auzit.
A avut aranjamente la care tu nici nu ai visat.
E un râu de bani murdari ce curge prin locul acesta.
Într-o zi va trebui sa explice de unde au venit. Aici intru eu în scena.
Eu îi directionez. Îi filtrez. Îi îndrum.
Actiuni, asigurari, obligatiuni municipale scutite de impozit.
Îi trimit afara în lume si când se întorc...
- Curati ca "scoica" unei virgine, nu? - Mai curati.
Pâna când Norton va iesi la pensie, îl voi fi facut deja milionar.
Daca se prind, o sa sfârseasca aici, purtând si el un numar.
- Credeam ca ai încredere în mine. - Stiu ca esti bun, dar hârtiile lasa urme.
Acum toti devin curiosi, FBI, Fiscul...
oricine.
Investigatiile vor conduce catre cineva.
Sigur ca da, dar nu catre mine si în mod sigur nu catre director.
Bine, atunci catre cine? Randall Stevens.
Cine?
Partenerul "tacut".
El e cel vinovat. El are conturile bancare.
Acolo începe procesul de filtrare. Daca depisteaza ceva, vor ajunge la el.
Dar el cine e? El e o fantoma, o aparitie. Al doilea var al lui Harvey Iepurele.
L-am invocat... din aer.
El nu exista, cu exceptia hârtiilor.
Nu poti inventa o persoana.
Ba poti, daca stii cum functioneaza sistemul.
E uimitor ce poti înfaptui cu ajutorul postei.
Domnul Stevens are un certificat de nastere, permis de conducere, Asigurare Sociala.
- Ma prostesti. - Daca depisteaza vreun cont,
vor cauta "Omul invizibil". - Sa fiu al naibii!
Am spus ca esti bun?
La dracu', tu esti Rembrandt.
Lucrul amuzant este ca... pe dinafara, eram un om cinstit si drept.
A trebuit sa ajung la închisoare ca sa devin un escroc.
Te deranjeaza vreodata?
Eu nu am de-a face cu mânariile. Eu doar procesez profiturile.
Am construit biblioteca aceea...
si am folosit-o ca sa ajut oamenii sa-si obtina o diploma de liceu.
- De ce crezi ca ma lasa sa fac toate astea? - Esti fericit facând în continuare spalari?
Bani în loc de haine. Ei bine, lucrez pe bani putini. Asta e schimbul.
Tommy Williams a venit la Shawshank în '65...
pentru o pedeapsa de doi ani de la B la E.
Ca sa întelegeti, asta înseamna ca dadea spargeri.
Politaii l-au prins scotând TV-uri pe usa din spate de la J. C. Penney.
Derbedeu tânar. Domnul Rock 'n' Roll...
mascul feroce.
Haideti, baieti. Miscati-va ca melasa! Faceti-ma sa arat rau.
L-am placut imediat.
Ies cu spatele pe usa si tineam TV-ul asa.
Unul vechi. Nu vedeam nimic. Deodata aud o voce.
"Nu misca, pustiule, mâinile sus."
Stateam acolo, tinându-ma de TV. În cele din urma vocea spune:
"Ai auzit ce am spus, baiete?" Eu zic, "Da, domnule. Am auzit.
Dar daca scap asta, ma arestati si pentru distrugerea proprietatii."
Ai stat si în Cashman, nu-i asa?
Da, aia a fost o pedeapsa mai usoara, sa-ti spun drept.
Permisii la sfârsit de saptamâna. Programe de munca. Nu ca aici.
Se pare ca ai stat la racoare cam peste tot în New England.
Am tot intrat si iesit de la 13 ani. Zi tu una, se poate sa fi fost si acolo.
Poate ca ar trebui sa încerci o meserie noua.
Ce vreau sa spun e ca...
se pare ca nu esti un hot foarte bun. Ar trebui sa faci altceva.
Da, ce dracu' stii tu, Capone?
Tu pentru ce esti aici? Eu?
Un avocat m-a nenorocit.
Toata lumea e nevinovata aici. Nu stiai asta?
Cum s-a dovedit si Tommy a avut o nevasta tânara si o fetita.
Poate ca s-a gândit la ele pe strazi...
sau la copilul lui care creste fara sa-si cunoasca tatal.
Orice a fost... ceva a aprins un foc sub curul baiatului aluia.
M-am gândit ca ar trebui sa încerc pentru echivalarea liceului.
Am auzit ca ai ajutat câtiva baieti cu asta.
Nu îmi pierd timpul cu ratati, Tommy.
Eu nu sunt un ratat.
- Chiar crezi asta? - Da.
Chiar crezi ce spui?
- Da, domnule, cred. - Bine. Pentru ca daca începem...
o facem pâna la capat, 100%, nimic pe jumatate.
Chestia e ca, vezi...
nu citesc asa bun.
"Bine".
Nu citesti...
asa bine.
Ajungem noi si la asta.
Asa ca Andy l-a luat pe Tommy sub aripa. L-a plimbat prin ABC-urile lui.
Tommy s-a descurcat binisor.
Baiatul a descoperit un creier pe care nu stia ca îl are.
Apoi Andy l-a îndrumat pe calea cea buna. Chiar îi placuse de baiat.
I-a dat fiori sa ajute un tânar sa se catere pe gramada de rahat.
Dar asta nu era singurul motiv.
Timpul în închisoare e plictisitor.
Asa ca faci ce poti ca sa mergi mai departe. Unii colectioneaza timbre.
Altii construiesc case din bete de chibrit.
Andy a construit o biblioteca.
Acum avea nevoie de un nou proiect.
Tommy era ala.
Din acelasi motiv petrecuse ani de zile dând forma si slefuind pietrele acelea.
Din acelasi motiv si-a atârnat fanteziile lui pe perete. În închisoare...
un om va face orice ca sa-si tina mintea ocupata.
Prin 1966, cam în vremea când Tommy se pregatea sa-si dea examenele...
era frumoasa Raquel.
A trecut timpul.
Ei?
"Ei" înseamna belea.
- Am pierdut un an întreg aiurea! - Probabil nu e asa rau.
E mai rau. Nu am facut nimic bine. Putea sa fie si în chineza.
- Sa vedem ce rezultat ai. - Îti spun eu cum o sa fie rezultatul.
Doua puncte, chiar acolo! Uite rezultatul tau blestemat!
Ale dracului pisici care se catara în copaci, de 5 ori 5 este 25...
La dracu'!
Ma simt prost. L-am dezamagit.
Asta e o prostie, pustiule. E mândru de tine.
Noi suntem prieteni vechi. Îl stiu bine. - Destept tipu', nu?
Cât se poate de destept. A fost bancher afara.
Pentru ce e înauntru?
Omucidere.
Pe dracu', nu mai spune...
N-ai crede daca te uiti la el.
Si-a prins nevasta cu un jucator de golf. I-a uns pe amândoi.
Ce?
Acum vreo patru ani...
eram în Thomaston de la 2 la 3 ani.
Furasem o masina. A fost o prostie.
Mai erau vreo sase luni...
când am primit un nou coleg de celula. Elmo Blatch.
Mare, un nenorocit nervos.
Tipul pe care te rogi sa nu-l dea cu tine. Întelegi ce spun?
De la 6 la 12, jaf cu mâna armata.
A zis ca a facut o gramada de treburi.
Greu de crezut. Cât era de puternic, daca dadeai o basina, sarea un metru.
Si mai si vorbea într-una. Asta e altceva. Niciodata nu tacea.
Locuri si treburi în care fusese... femei pe care le avuse.
Chiar si oameni pe care îi ucisese...
Oameni care "îi dadeau rahat".
Asa o spunea.
Asa ca într-o noapte, în gluma...
îi zic: "Elmo, pe cine ai omorât?"
Si el îmi zice:
Am lucrat odata la un club, serveam la mese...
asa ca puteam sparge toti nenorocitii care veneau.
Deci îl aleg pe unu'...
merg într-o noapte sa îi fac felul.
El se trezeste...
si îmi da rahat.
Asa ca l-am omorât.
Pe el si pe târfa cu care era.
Si asta e partea cea mai buna.
Ea se freca cu asta, întelegi...
golferul asta profesionist, dar ea era maritata cu un bancher.
Si l-au condamnat pe bancher.
Trebuie sa spun ca e cea mai uluitoare poveste pe care am auzit-o vreodata.
Ce ma uimeste mai mult, este ca ai muscat-o.
Domnule?
E evident ca tipul asta Williams e impresionat de tine.
Aude povestea ta si în mod normal vrea sa te înveseleasca.
E tânar, nu foarte destept.
Nu e surprinzator ca nu stie în ce situatie te pune.
Domnule, el spune adevarul.
Sa admitem pentru moment ca Blatch asta exista.
Crezi ca va cadea în genunchi plângând "Da, eu am facut-o. Marturisesc.
Apropo, mai adaugati o condamnare pe viata la sentinta mea."
- Cu marturia lui Tommy redeschid procesul. - Sa presupunem ca Blatch e înca acolo.
- E posibil sa se fi eliberat pâna acum. - Ar trebui sa aiba ultima lui adresa.
E o sansa, nu-i asa?
Cum poti fi asa obtuz?
Ce?
Cum mi-ai spus?
- Obtuz. - Este intentionat?
Uiti de tine.
Clubul are cartelele de pontaj vechi.
Înregistrari, formulare W2 cu numele lui.
Daca vrei sa mergi mai departe cu fantezia asta, e treaba ta.
Nu o face sa fie a mea. Întâlnirea a luat sfârsit.
Daca ies, n-o sa mentionez niciodata ce s-a întâmplat aici.
Voi fi de neatins ca si tine pentru spalarea banilor alora.
Sa nu-mi pomenesti mie de bani, ticalosule!
Nu în biroul asta... nu în alta parte.
- Intra aici, acum! - Vroiam doar sa te pun la distanta, atât.
Izolare. O luna.
- Ce se întâmpla? - Luati-l.
Asta e sansa mea sa ies! E viata mea! Întelegeti?
Luati-l!
O luna în "gaura".
- E cea mai lunga pedeapsa de pâna acum. - E doar vina mea.
Pe dracu'.
Nu tu ai apasat tragaciul sau l-ai condamnat.
Vrei sa spui ca Andy e nevinovat?
- Vreau sa spun, de-adevaratelea? - Asa se pare.
Dulce Iisuse.
Cât timp a stat aici?
1947. Cât înseamna? 19 ani.
- Williams, Thomas. - Da, aici.
Ce ai?
Comisia de Educatie. Ticalosul a trimis-o prin posta.
Ai de gând sa o deschizi ori stai acolo cu degetul în fund?
Cu degetul în fund parca e mai bine. Skeets, haide. Da-mi-o, cap patrat.
Floyd, haide.
Vrei sa arunci aia, te rog?
Bai sa fiu al dracului!
Pustiul a trecut. O medie de 8+.
Ma gândeam ca vrei sa stii.
Directorul vrea sa-ti vorbeasca.
Aici?
Asta a spus.
- Domnule director? - Tommy...
Îti cer sa tii conversatia asta doar pentru noi.
Ma simt si asa destul de prost.
Avem o problema.
Cred ca poti aprecia asta.
Da, domnule.
Sigur pot.
Îti spun, fiule, lucrul asta chiar mi-a taiat respiratia.
Ma tine treaz noptile. Asta e adevarul.
Lucrul corect de facut...
uneori e greu de stiut care este.
Întelegi?
Am nevoie de ajutorul tau, baiete.
Daca o sa fac o miscare...
nu trebuie sa fie nici cea mai mica urma de îndoiala.
Trebuie sa stiu daca ce i-ai spus lui Dufresne a fost adevarat.
Da, domnule. Absolut.
Ai jura lucrul acesta în fata unui judecator si al unui juriu
cu mâna pe Cartea Sfânta si sa faci un juramânt în fata Domnului?
Dati-mi sansa asta.
Asa ma gândeam si eu.
Sunt sigur ca ai aflat deja.
Teribil lucru.
Unul atât de tânar încercând sa evadeze. Mai avea mai putin de un an.
I-a frânt inima capitanului ca l-a împuscat. Într-adevar, asa a fost.
Va trebui sa lasam totul în urma.
Sa mergem mai departe.
Gata.
Totul se opreste.
Ia pe altcineva sa se ocupe de schemele tale.
Nimic nu se opreste.
Nimic.
Sau tu vei ispasi cea mai crunta pedeapsa. Fara protectie din partea garzilor.
Am sa te scot din camera aia de un pat ca la Hilton si te trimit jos, cu sodomistii.
Ai sa crezi ca "ti-o pune" trenul.
Si biblioteca...
s-a dus.
Sigilata, caramida cu caramida.
O sa facem un gratar cu carti în curte.
Se vor vedea flacarile de la kilometri. Vom dansa împrejurul lor ca salbaticii.
Ma întelegi? Te-ai prins?
Sau sunt obtuz?
Mai da-i o luna sa se gândeasca la asta.
Sotia mea spunea ca sunt un om dificil de cunoscut.
Ca o carte închisa.
Se plângea de mine tot timpul.
Era frumoasa.
Doamne, ce-am iubit-o...
Nu am stiut cum sa o arat, asta e tot.
Am ucis-o, Red.
Nu am apasat tragaciul...
dar am îndepartat-o.
De aceea a murit, din cauza mea...
a felului în care sunt.
Asta nu te face un ucigas.
Un sot rau, poate.
- Dar nu tu ai apasat tragaciul. - Nu, nu eu.
Altcineva a facut-o.
Si eu am ajuns aici.
Ghinion, cred.
Pluteste în jur.
Trebuie sa pice pe cineva.
Era rândul meu, asta e tot.
Eram în calea furtunii.
Eu nu m-am asteptat ca furtuna sa dureze atât de mult.
Crezi ca vei iesi vreodata de aici?
Eu?
Da.
Într-o zi, când o sa am o barba alba si doua sau trei bile la gânditor.
Îti spun eu unde m-as duce.
Zihuatanejo.
Cum?
Zihuatanejo.
E în Mexic.
Un loc mic în Oceanul Pacific.
Stii ce zic mexicanii despre Pacific?
Spun ca nu are amintiri.
Acolo vreau sa traiesc restul vietii.
Un loc cald fara amintiri.
Sa deschid un mic hotel...
chiar pe plaja.
Sa cumpar o barca veche fara valoare... si s-o repar, s-o fac ca noua.
Sa-mi duc oaspetii în larg la pescuit.
Zihuatanejo.
Într-un loc ca asta, mi-ar fi de folos un om care stie cum sa faca rost de lucruri.
Nu cred ca as reusi afara.
Am fost aici cea mare parte din viata.
Eu sunt un om institutionalizat acum. Asa cum era Brooks.
Te subestimezi.
Nu cred.
Aici sunt tipul care îti poate face rost de lucruri, desigur, dar afara
tot ce îti trebuie gasesti în Paginii Aurii. La dracu', n-as sti de unde sa încep.
Oceanul Pacific?
Rahat!
Ma sperie de moarte ceva asa mare. Pe mine nu.
Nu mi-am împuscat sotia si nici pe amantul ei.
Orice greseli am facut, am platit pentru ele cu vârf si îndesat.
Hotelul ala, barca aia...
Nu cred ca cer prea mult.
Nu ar trebui sa-ti faci asta.
Astea sunt doar vise de rahat.
Mexicul e departe iar tu esti aici înauntru...
si asta este.
Da, asa e. Asta este.
Este acolo departe si eu sunt aici înauntru.
Cred ca totul se rezuma la o simpla alegere.
Ocupa-te de viata...
sau ocupa-te de moarte.
Daca iesi vreodata de aici, fa-mi un serviciu.
Sigur, Andy. Orice.
Este o pasune mare lânga Buxton. Stii unde este Buxton?
- Sunt multe pasuni acolo. - Una în special.
Are un zid lung de piatra cu un nuc mare la capatul de Nord.
E ca ceva într-o poezie de Robert Frost.
Acolo am cerut-o pe sotia mea în casatorie.
Am mers acolo la un picnic...
si am facut dragoste sub nucul acela. Am cerut-o si ea a spus da.
Promite-mi, Red.
Daca iesi vreodata... gaseste locul acela.
La baza copacului, o sa gasesti o piatra care nu are ce cauta în Maine.
O bucata de sticla vulcanica neagra.
E ceva îngropat sub ea. Vreau sa ai tu acel lucru.
Ce, Andy?
Ce e îngropat acolo?
Va trebui sa o faci...
ca sa vezi.
Nu, îti spun eu. Tipul este...
Vorbeste aiurea.
Sunt într-adevar îngrijorat pentru el. Sa nu-l pierdem din ochi.
E bine ziua, dar noaptea e singur.
O, Doamne.
Ce?
Andy a venit azi la docul de încarcare.
Mi-a cerut o bucata de funie. Funie?
De 2 metri.
Si tu i-ai dat...
Desigur. De ce nu i-as fi dat? Iisuse, Haywood.
De unde trebuia sa stiu?
Îti amintesti de Brooks Hatlen?
Nu! Andy n-ar face asta niciodata. Niciodata.
Nu stiu...
Orice om are un moment în care cedeaza.
Sa mergem. Vreau sa ajung acasa.
Aproape am terminat, domnule.
Trei depozite în seara asta.
Du-mi lucrurile la spalatorie. Si lustruieste-mi pantofii.
- Vreau sa luceasca ca oglinzile. - Da, domnule.
Ma bucur sa te vad din nou, Andy. Locul n-a mai fost la fel fara tine.
Stingerea!
Am mai avut nopti lungi.
Singur în noapte cu nimic altceva decât gândurile mele...
timpul poate sa taie ca o sabie.
Aceea a fost cea mai lunga noapte a vietii mele.
Numaratoarea!
Rândul 3 Sud, corespunde!
Om lipsa în rândul 2, celula 245!
Dufresne!
Iesi afara. Tii spectacolul în loc!
Nu ma face sa vin dupa tine, ca te casapesc!
La dracu', ma tii din treaba. Am un program de respectat.
Ori esti bolnav ori mort. Nu te prosti! Ma auzi?
Oh, Sfinte Dumnezeule.
Vreau ca fiecare om din aripa asta sa fie interogat.
- Începeti cu prietenul ala al lui. - Cine?
Deschideti 237.
Ce vrei sa spui, "Nu era acolo"? Nu-mi spune mie asta.
- Sa nu-mi mai spui asta înca o data. - Dar, domnule, nu era.
Asta pot sa vad si eu, Haig! Crezi ca sunt chior?
Asta spui?
- Sunt orb, Haig? - Nu, domnule!
Dar tu. Esti chior?
- Spune-mi ce e asta. - Numaratoarea de noaptea trecuta.
- Vezi numele lui Dufresne aici? - Sigur. Chiar aici.
"Dufresne".
Era în celula lui la stingere.
Ar fi trebuit sa fie aici si la desteptare.
Vreau sa fie gasit. Nu mâine. Acum!
Da, domnule.
Haideti. Miscati-va cururile.
În picioare.
Ei?
Ei, ce?
Va vedeam mereu împreuna. Erati de nedespartit.
Trebuie sa fi spus ceva.
Nu, domnule.
Nici un cuvânt.
Doamne, e o minune!
Omul a disparut ca o basina în vânt.
Nu a ramas nimic...
decât niste pietre amarâte pe un pervaz de fereastra.
Si papusa aia pe perete. Sa o întrebam pe ea. Poate stie ea.
Ce spui, pufoaso? Ai chef de vorba?
Cred ca nu.
Ea de ce ar fi altfel?
Asta e o conspiratie.
Asta este.
O conspiratie mare si nenorocita!
Si toata lumea e bagata!
Inclusiv ea!
În 1966...
Andy Dufresne a evadat...
din Închisoarea Shawshank.
Tot ce au gasit a fost o pereche murdara de haine de închisoare...
o bucata de sapun...
si un piolet vechi... ros ca dracu' pâna la mâner.
Crezusem ca i-ar lua 600 de ani
unui om sa faca un tunel pe sub zid cu el.
Batrânul Andy l-a facut în mai putin de 20.
Oh, lui Andy îi placea geologia.
Îmi închipui ca facea apel la firea lui meticuloasa.
O era glaciara aici...
un milion de ani de munte înaltat acolo.
Geologia este studiul presiunii si timpului.
Doar atât trebuie, de fapt.
Presiune.
Si timp.
Asta si un poster al dracului de mare.
Cum spunea si el...
în închisoare, un om trebuie sa faca orice ca sa-si tina mintea ocupata.
Se pare ca hobby-ul favorit al lui Andy a fost sa-si care peretele în curte...
putin câte putin.
Cred ca dupa ce Tommy a fost ucis...
Andy a hotarât ca statuse aici destul de mult.
Sa mergem. Vreau sa ajung acasa.
Aproape am terminat, domnule.
Trei depozite în seara asta.
Andy a facut ce i s-a spus.
A lustruit pantofii aia pâna au fost oglinda.
Garzile pur si simplu nu au observat. Nici eu.
Vreau sa spun, pe bune... chiar te uiti la încaltamintea unui om?
Andy s-a târât spre libertate prin 500 de yarzi...
de apa mirosind a rahat cum nici macar nu-mi pot imagina.
Sau poate nici nu vreau.
500 de yarzi.
Asta e lungimea a cinci terenuri de fotbal.
Aproape o jumatate de mila.
În dimineata urmatoare, cam atunci când Raquel îsi dezvaluia secretul...
un barbat pe care nimeni nu-l vazuse vreodata...
intra în Banca Nationala a Statului Maine.
Pâna în acea clipa, el nu existase.
- Va pot ajuta cu ceva? Avea toate actele necesare...
permis de conducere, certificat de nastere, carnet de sanatate...
si semnatura era aceeasi.
Trebuie sa spun ca îmi pare rau ca va pierdem de client.
Sper ca va veti simti bine în strainatate. Multumesc.
Sunt sigur ca asa va fi.
- Iata cecurile. Mai doriti ceva? - Va rog, vreti sa adaugati asta...
la corespondenta dumneavoastra? - Cu placere.
O zi buna, domnule.
Domnul Stevens a vizitat multe banci din zona Portland în dimineata aia.
În total, a retras... mai mult de 370.000 $ din banii lui Warden Norton.
Plata pentru 19 ani.
Buna dimineata, Portland Daily Bugle.
Byron Hardomnuley? Ai dreptul sa nu spui nimic.
Daca renunti la acest drept, tot ce spui poate fi folosit împotriva ta.
Nu am fost acolo ca sa vad, dar am auzit ca Byron Hadley se smiorcaia ca o fata...
când l-au luat.
Norton nu a avut nici o intentie sa plece la fel de tacut.
Samuel Norton.
Avem un mandat de arestare. Deschideti.
Deschideti usa.
Nu sunt sigur care e cheia.
Fa-ti soarta mai usoara, Norton!
Îmi place sa cred ca ultimul lucru care i-a trecut prin cap...
în afara de glontul acela a fost sa se întrebe cum dracu' l-a facut Andy.
Nu mult timp dupa ce directorul ne-a lipsit de compania lui...
am primit o ilustrata prin posta.
Era goala, dar stampila era...
Fort Hancock, Texas.
Fort Hancock...
chiar la granita.
Pe acolo Andy a trecut frontiera.
Când mi-l imaginez mergând spre Sud în propria lui masina decapotabila...
ma face sa râd.
Andy Dufresne...
care s-a târât printr-un râu de rahat... si a iesit curat pe partea cealalta.
Andy Dufresne...
îndreptându-se catre Pacific.
Hadley l-a luat de gât, nu?
Si spune: "Cred ca asta o sa aiba un accident."
Aceia dintre noi care l-au cunoscut bine vorbim despre el adesea.
Jur, chestii pe care le-a dorit...
"Prietenilor mei le-ar prinde bine niste beri."
Si le-a obtinut!
Uneori ma întristeaza, totusi...
Andy plecat.
Trebuie sa ma gândesc ca unele pasari nu sunt facute sa stea în colivie.
Penele lor sunt prea stralucitoare
si când zboara...
o parte din tine care stie ca a fost un pacat sa le închizi, se bucura nespus.
Dar totusi...
locul în care traiesti este cu atât mai gol ca a plecat.
Cred ca mi-e dor de prietenul meu.
Te rog, stai jos.
Ellis Boyd Redding...
dosarul tau spune ca ai ispasit 40 de ani. Te simti reabilitat?
Reabilitat?
Ei bine, sa vedem...
Habar nu am ce înseamna asta.
- Înseamna ca poti sa reintra în societate. - Stiu ce crezi tu ca înseamna, baiete.
Pentru mine este doar un cuvânt inventat.
Un cuvânt al unui politician, inventat pentru ca...
tineri ca tine sa poata purta un costum, o cravata...
si sa aiba o slujba.
Ce vrei sa stii de fapt?
Daca îmi pare rau pentru ce am facut? - Îti pare?
Nu e zi care trece în care sa nu simt parere de rau.
Nu pentru ca sunt aici înauntru sau pentru ca tu crezi ca ar trebui.
Ma uit în urma la felul cum eram atunci...
un tânar.
Un copil prost care a comis acea crima oribila.
Vreau sa îi vorbesc.
Vreau sa încerc sa-i bag mintile în cap.
Sa-i spun cum stau lucrurile.
Dar nu pot.
Pustiul ala e de mult dus...
si batrânul asta e tot ce a ramas.
Trebuie sa traiesc cu asta.
Reabilitat?
E doar un cuvânt de rahat.
Asa ca tu continua sa stampilezi acolo baiete si nu îmi mai irosi timpul.
Pentru ca, sa-ti spun adevarul...
putin îmi pasa.
Poftim, domnisoara.
Pauza?
Nu trebuie sa îmi cereti voie de fiecare data ca sa va duceti la W.C.
Mergeti pur si simplu.
40 de ani am cerut permisiunea sa ma pis.
Nu pot scurge o picatura fara sa cer voie.
Asta e adevarul dur spus în fata.
În nici un caz nu am sa reusesc afara.
Tot ce fac este sa ma gândesc cum sa încalc termenii eliberarii conditionate...
ca sa ma trimita înapoi.
Teribil lucru, sa traiesti în frica.
Brooks Halen o stia.
O stia prea bine.
Tot ce vreau e sa fiu înapoi, unde lucrurile au rost pentru mine.
Unde nu trebuie sa îmi fie teama tot timpul.
Doar un lucru ma opreste.
O promisiune pe care i-am facut-o lui Andy.
Iata.
Va multumesc mult, domnule.
Draga Red:
Daca citesti asta, ai iesit...
si daca ai ajuns asa departe, poate ca vei mai merge putin.
Îti amintesti numele orasului, nu?
Zihuatanejo.
Mi-ar prinde bine un om de nadejde care sa ma ajute la proiectul meu.
O sa te astept, iar masa de sah e pregatita deja.
Tine minte, Red...
speranta e un lucru bun... poate cel mai bun dintre lucruri.
Si un lucru bun nu moare niciodata. Sper ca aceasta scrisoare...
sa te gaseasca bine.
Prietenul tau... Andy.
"Ocupa-te de viata...
sau ocupa-te de moarte."
Are al dracului de multa dreptate.
Pentru a doua oara în viata mea am încalcat legea.
Încalcarea termenilor eliberarii conditionate.
Desigur, ma îndoiesc ca vor rascoli planeta pentru asta.
Nu pentru un escroc batrân ca mine.
Fort Hancock, Texas, va rog.
Îmi dau seama ca sunt asa de emotionat încât abia mai pot sta locului.
Cred ca e încântarea pe care doar un om liber o poate simti.
Un om liber la începutul unei lungi calatorii...
si al carei sfârsit nu e sigur.
Sper ca voi reusi sa trec granita.
Sper ca îl voi vedea pe prietenul meu si sa-i strâng mâna.
Sper ca Pacificul este la fel de albastru ca în visele mele.
Sper.
Resincronizare-Cipikao-varianta: The.Shawshank.Redemption.1994.1080p.x264.MY-SUBS