Hej, Soph.
Sophie! Herovre.
- Hej. - Hej.
Hej.
Sophies favorit er helt sikkert "Twist and Shout."
Hver frygtelig dag i historien har en meget lykkeligere dag før.
Dette var vores. Halloween 2006.
Jeg gik i seng som den heldigste fyr i verden den nat.
Den næste nat levede jeg det værst tænkelige mareridt.
Politiet på Manhattan efterforsker i aften...
MYSTISK DØD
en 40-årig skuespillerindes mystiske død.
Adrienne Shelly blev fundet død...
på kontoret i West Village i går aftes.
Det var Shellys mand, Andy Ostroy, der fandt hende.
Skuespilleren hang på et badeværelse på sit kontor på Manhattan...
DØDSMYSTERIE SIDE 7
begik sandsynligvis selvmord.
Shelly efterlader en treårig datter.
Du godeste.
Se lige dig.
Du ser fuld ud.
Har du drukket?
Adrienne kan umuligt have begået selvmord.
Far.
Selvmord var simpelthen ikke muligt.
Jeg havde aldrig set hende så lykkelig før.
Jeg satte mig for at finde ud af,
hvad der virkelig skete den dag,
og for at sikre, at Adrienne aldrig ville blive glemt,
især for Sophies skyld.
Klip.
NEW YORK CITY, MAJ 2019
WAITRESS BROADWAY-HITTET
Så hele dette område, når man kommer herhen,
det føles bare som Waitress-hovedkvarteret.
Jeg elsker dens succes, og hvad det betyder for hende og hendes eftermæle.
ANDY OSTROY ADRIENNES MAND
Men så føres jeg med det samme videre til: "Hun er her ikke til at se det."
Hun er her ikke til at opleve det.
WAITRESS ER ET HIT!
Jeg laver en dokumentar om Adrienne Shelly.
Ved du, hvem hun er?
Jeg kan se hendes navn lige der.
Den er baseret på fil...
- Ja, det. - Det er alt, hvad jeg ved.
- Ved du, hvem hun er? - Det gør jeg ikke.
- Nej. - Nej?
Nej.
Mange, der kommer for at se stykket, ved bare ikke, hvem Adrienne er,
hvordan hun skabte denne historie, som har dette liv,
dette fantastiske liv på Broadway, 12 år senere,
og de ved ikke, hvem hun er.
For mig er det dybt trist.
Jeg skrev Waitress,
da jeg var cirka otte måneder henne med Sophie,
og jeg var virkelig bange for at få en baby,
jeg kunne bare ikke forestille mig mit liv,
efter jeg fik et barn. Jeg troede, det ændrede sig
så drastisk, at jeg ikke ville kunne genkende mig selv længere.
Jeg var rædselsslagen.
Den ægte frygt for, hvordan ens liv vil ændre sig,
den taler man ikke om.
Så jeg ønskede primært at skrive om den slags frygt
og give frygten en stemme.
Jeg ser ud til at være gravid.
Godt. Godt for dig. Tillykke.
Tak, men jeg er ikke så glad for det, som andre måske ville være.
Jeg skal have babyen, og sådan er det.
Men jeg vidste også, at når man faktisk får barnet,
så opstår denne anden slags kærlighed nok, som man slet ikke kan forestille sig,
hvilket er sandt.
Det er en komplet, fuldkommen, ubetinget slags kærlighed,
og den ændrer dit liv på en smuk måde,
og det er et kærlighedsbrev til min baby.
Den første side eller to var åbningssekvensen,
hvor tærterne bliver lavet under titelsekvensen.
Og jeg sagde: "Ja, jeg er solgt. Jeg elskede det."
Earl myrder mig fordi jeg har en affære-tærte.
Man smadrer brombær og hindbær i en chokoladebund.
Jeg kan ikke have en affære, fordi det er forkert, og Earl må ikke myrde mig-tærte.
Vaniljecreme med banan.
Uden banan.
Jeg elskede hendes sans for humor, hendes følsomhed.
At få mig til at heppe på denne affære
gennem hele manuskriptet er virkelig en bedrift.
Jeg er gift, du er gift,
jeg er gravid, du er min læge.
Måske kan vi tage en kop kaffe eller noget.
Jeg må ikke drikke kaffe.
Det er på din liste med dårlige fødevarer.
Hvilken slags læge er du?
Den balance er så vanskelig.
- Fordi du ikke burde. - Klart.
Man burde ikke have lyst til, at de skulle gøre det.
Jeg mener, der er intet godt ved dette, men det fungerer.
- Marker det. - Markeret.
Jeg elskede manuskriptet med det samme. Jeg mener...
KERI RUSSELL SKUESPILLER
det er så sjovt og respektløst og sandt på samme tid.
Dawn, du er smuk. Din hud ligner en normal persons.
Tak.
Jeg troede, hun var klog. Jeg syntes, hun var smuk.
Hun er super ambitiøs, jeg følte,
super klar over, hvad hun ønskede.
Hun slår mig som kvinde, der var forud for sin tid...
JESSIE MUELLER SKUESPILLER
med hensyn til den slags kunst, hun ønskede at skabe,
og de slags emner, hun ønskede at dække.
Hun er et ægte feministisk ikon for mig, en rigtig rebel.
SARA BAREILLES KOMPONIST, WAITRESS-MUSICALEN
Jeg husker hende i hendes brudekjole...
CHERYL HINES SKUESPILLER, WAITRESS
hvor hun var med i scene, og så smuttede hun om bagved monitorerne,
og tilbage i scenen, og hun løftede op i skørtet, når hun løb.
Jeg synes, det er udfordrende alligevel, at være i noget, man instruerer,
men også at være nybagt mor...
Det er ret vanvittigt.
Adrienne var denne lille person, der gik rundt på settet,
men stille magtfuld,
for hun vidste præcis, hvad hun ville.
NATHAN DEAN SKUESPILLER
Det var hendes projekt, og man lytter.
Jeg har det fint. Jeg kommer straks.
Jeg blev ikke overrasket, da jeg så Waitress for første gang.
Det bekræftede bare, hvad jeg allerede vidste var sandt...
PAUL RUDD VEN
og det var, hun var en dygtig instruktør.
Jeg ville gerne have set, hvordan den karriere udfoldede sig.
Jeg ville gerne have hørt og set flere historier...
NATHAN FILLION SKUESPILLER, WAITRESS
ud fra hendes vision.
MOR SOPHIE
Set i bakspejlet startede 1. november
på en virkelig heldig måde.
Jeg fik tilbragt en masse tid med hende den morgen,
på en måde, som jeg normalt ikke ville have.
Og jeg var virkelig glad den dag.
Så vi var sammen,
i lejligheden indtil omkring...
Til omkring 9.15.
Og jeg skulle sætte hende af ved hendes kontor på Abingdon Square.
Jeg husker, at jeg så hende stige ud af bilen og gå ind i bygningen,
og jeg så hende lige gå væk ind i bygningen.
Det var sidste gang, jeg så hende.
Jeg tog hen til kontoret.
Jeg arbejdede hele dagen.
Jeg havde klienter, der kom udenbys fra.
Hele dagen lang var der tavshed.
Jeg kunne ikke få fat i hende via e-mail,
mobiltelefon, fastnet.
Barnepigen havde ikke hørt fra hende.
Ingen var i kontakt med hende, og det var utroligt atypisk.
Der er en intuition, at noget virkelig frygteligt er sket.
En af mine venner og jeg skulle at stå for en begivenhed sammen,
og jeg sagde til ham: "Vi er nødt til at tage ned og se til Adrienne,
for jeg hørte ikke fra hende i dag,
og der er bare noget, der er galt."
Du var helt sikkert...
BRIAN DELAITE VEN
lidt anspændt på vejen derover, på køreturen derover fra kontoret,
og jeg prøvede at berolige dig,
og forsøgte at tænke på diverse scenarier eller årsager til,
hvorfor du ikke havde hørt fra hende.
Og så holdt vi ind foran busstoppestedet.
Så sagde jeg: "Hold bilen i gang. Jeg venter her."
Hun svarede ikke over samtaleanlægget,
jeg gik op på fjerde sal,
hamrede på døren,
råbte hendes navn. Ingenting.
Jeg tog i døren, og den sprang bare op.
LEVENDE DYR
Og så blev jeg virkelig panisk.
Det var bare håndgribeligt.
Det var bare underligt, hvordan rummet bare var
stille, og på CNN talte Wolf Blitzer.
Det var lavt, men man kunne bare mærke det.
Det var som om, der var noget ondt i det rum.
Virkelig, det var sådan, jeg følte. Jeg følte,
at der havde været et monster på det sted.
Og min telefon ringer.
Og du sagde: "Brian, kom herop. Adrienne er død."
Jeg kan huske, at i det øjeblik tænkte: "Sker det her virkelig?"
Det er ikke sådan, det skal... Det var meningen, jeg skulle gå derhen
og se hende stå og snakke udenfor:
"Andy, jeg beklager virkelig..."
Det var ikke meningen, at jeg skulle finde hende død.
Nogen havde sagt: "Andy er på politistationen.
MARK LEVINE ADRIENNES BROR
De tror, at hun har begået selvmord."
Jeg husker bare, at jeg tænkte...
"Sophie. Sophie. Hun ville aldrig gøre det!"
Og jeg husker, at jeg tænkte: "Min mor!"
Hun ville aldrig forlade min mor.
Det var den bedste tid i hendes liv.
ELAINE LANGBAUM ADRIENNES MOR
Det var det her.
Det er det, hun ventede hele livet på at have.
Og hun ville begå selvmord?
3. NOVEMBER, 2006
Om fredagen så jeg New York Post
og historien, de havde skrevet.
Husbond finder pige, 40, hængt
Så jeg ringede til 6. politidistrikt,
og jeg bad om at tale med kriminalbetjenten,
og de sagde, han var gået på weekend.
Jeg sagde: "Fint, bare giv mig en anden, der arbejder på sagen."
Der er ingen andre, der arbejder på sagen.
Og han sagde: "Undskyld, jeg ved, det ikke er det, du vil høre,
men ud fra vores vurdering er det et selvmord."
Det er næsten, som om at sorgen og alt, hvad jeg havde følt,
bare sådan... Bare forsvandt.
Og denne anden ting tog over, en slags kampånd:
"Hun kan ikke kæmpe for sig selv.
Jeg må kæmpe for hende."
Min kone begik ikke selvmord.
Andy Ostroy siger, at konens død i onsdags er mistænkelig
og ikke et simpelt tilfælde af selvmord.
På trods af medieoverskrifter, der proklamerede, at Adrienne Shelly,
den smukke blonde skuespillerinde, tog sit eget liv
i lejlighed nummer 47, her i denne bygning i Greenwich Village.
Der er e-mails, telefonsamtaler,
der fandt sted næsten lige op til tidspunktet for selve tragedien.
Hun lavede planer med vores venner i weekenden,
afleverede ting på vores datters skole.
Den lille pige skal vokse op og kende sandheden.
GREENWICH VILLAGE POLITIDISTRIKT
Alt ændrede sig næste morgen.
Jeg får et opkald fra kriminalbetjent Jimmy Piccione
fra Manhattan South drabsafdeling.
Kan du komme ind og tale med os...?
Han viste mig fotos af hendes lejlighed, skrivebord, taske, computer.
Og så viste han mig et foto af knuden,
og han spurgte mig, om hun vidste, hvordan man binder sådan en knude.
Og jeg sagde: "Nej." Og da jeg blev vred.
Og jeg sagde til ham, jeg vendte den om og sagde:
"Ved du, hvordan man binder sådan en knude?"
Og han sagde: "Nej."
Den dag ringede jeg også til dr. Michael Baden,
en verdenskendt retsmedicinsk patolog.
Han skulle lave en obduktion næste dag, om lørdagen.
Jeg husker, at jeg fik opkaldet fra Baden den lørdag
og hørte ham sige: "Hun kæmpede som et dyr."
Hun havde blå mærker på kroppen, et blåt mærke i ansigtet, i panden.
DR. MICHAEL BADEN RETSMEDICINSK PATOLOG
Mest på venstre side af ansigtet
og skader på sine hænder,
hvilket tyder på en kamp.
Det ser vi ikke med selvmord.
INDIE-FILMSTJERNE 'SELVMORDS'-CHOK
Alt, hvad jeg ønskede så desperat,
blev givet til mig i det øjeblik,
som at hun ikke begik selvmord.
Her er det. Her er der beviser.
Og så med det samme
begyndte jeg at forestille mig, hvad der skete.
ADRIENNES BARNDOMSHJEM JERICHO, NY
- Der er hun. - Hvor?
Jeg elsker det citat.
Vær ikke bange for at dø. Vær bange for aldrig at leve.
SOPHIE 15 ÅR GAMMEL
Det er sandt.
Du er næsten på samme alder som hende her.
Hold da op. Din mor elskede John Lennon.
Hvad føler du, når du går igennem det her?
Det er interessant.
Jeg lærer mere om, hvem hun var.
- Se lige det. Hvad står der? - Se, bedstemor...
- Soph? - Okay.
- Hvad er det? - "Jeg hader lejrtur. Kør mig hjem."
Det lyder bekendt.
Hadede hun lejrtur?
- Hvad? - "Alison er min nye, søde ven.
Hun hader også at være her."
Det er bogstaveligt talt... Du godeste!
Jeg har fået det samme brev fra dig.
Du er nødt til at tage det med hjem, Andy.
Det er et smukt ansigt, fru Levine.
Har du nogen tips til, hvordan andre familier kan nå
det niveau af intelligens, som din har?
Er det alt, hvad du har at sige?
Okay.
Den dag, hun blev født, var smuk.
Hun var så smuk.
Det buttede lille ansigt, de kinder, den lille mund,
smukke øjne. Hun var smuk.
Og hun lignede Shelly, min første mand, på en prik.
Nøjagtigt det samme ansigt.
Så min man var selvfølgelig begejstret.
Ved du hvad?
Hun vidste virkelig, hvad hun ville,
fra hun var fem år gammel, da hun gik i børnehave.
Guys and Dolls. Det var stykket.
Det var så nuttet.
Hvert år havde de skuespil, og hun var altid med i alt.
Hun skilte sig altid ud,
Det var altid Adrienne...
Min tremmeseng stod faktisk på Adriennes værelse.
Jeg var faktisk en af hendes dukker.
Sådan behandlede hun mig.
Adrienne kunne godt lide at klæde mig ud.
Min far var stadig i live på det tidspunkt.
Og jeg husker, han sagde: "Hvorfor giver du ham det lort på?"
Adrienne sagde bare: "Jeg ved det ikke. Det er nuttet."
Adrienne var meget bange for at dø ung.
Shelly, hvis navn hun tog, da hun begyndte at arbejde professionelt,
da hun var 12 år gammel, og afsted på lejrtur med overnatning,
døde han af et massivt hjerteanfald.
Hvilket efterlod hende med følelser vedrørende sin egen dødelighed
af: "Kommer jeg til at dø ung?"
Og hvis jeg dør ung og jeg har et barn,
hvad gør det så?"
Da hun var 12, det var sommeren, hvor Shelly døde.
Ja, det var en forfærdelig tid.
Jeg kan huske, at jeg sad på sengen hos ham og holdt om alle tre af dem.
Og jeg sagde: "Vi kommer igennem det, det lover jeg jer.
Jeg lover jer, at vi kommer igennem det."
Det er en underlig ting, du og jeg har til fælles, har jeg lige indset.
- Hvad var det? - At fortælle små børn, at
- jeres far kommer ikke hjem igen. - Hallo! Det er rigtigt.
Hun blev deprimeret.
Det gjorde hun virkelig. Hun blev meget stille.
"Jeg spekulerer på, hvor meget af livet, man bruger på at sørge."
ADRIENNES DAGBOG
Det virker som om, jeg sørgede over et eller andet hver dag:
Selv når jeg ikke sørger over en person,
sørger jeg over min egen utilstrækkelighed,
min svage højde, mine tunge lår, min ustandselige frygt, mine vaner."
Jeg kendte hende ikke, da hendes far døde.
Jeg kan huske, at vi var hjemme hos mig,
og jeg husker ikke præcis, hvordan hun begyndte at tale om ham.
Hun talte faktisk aldrig rigtigt om ham.
Og hun begyndte at græde, og jeg krammede hende.
MELISSA KAUFMAN ADRIENNES BARNDOMSVEN
Det var bare et øjeblik, hvor jeg holdt om hende,
og krammede hende, mens hun græd,
og bagefter afslørede hun så,
at det var første gang, at hun græd foran nogen,
over ham.
Og vi var allerede 16.
Er der tidspunkter, hvor du bare kommer ind og du lukker døren og græder?
Nej.
Jeg har ikke grædt i et stykke tid. Jeg græder ikke over det.
Jeg viser ikke rigtigt mine følelser.
Bekymrer du dig nogensinde over, om det ikke er sundt for dig?
Ja, det er det ikke.
Hvordan tror du, det ikke er sundt?
Fordi man har brug for at komme af med det.
Jamen, jeg har ikke grædt
i flere år.
Jeg husker det ikke engang.
SOPHIE 2 ÅR GAMMEL
Vil du synge alfabetetsangen med mig? Okay.
Jeg gik til psykiater for at...
EMILY TURECEK ANDYS DATTER/ADRIENNES STEDDATTER
finde ud af, hvad man siger til et barn, der ikke engang er tre år gammelt.
De kan virkelig ikke håndtere meget, så det er bare meget specifikt:
"Mor døde.
Hendes krop holdt op med at fungere.
Hun kommer ikke hjem igen."
Det er det.
Det fortalte jeg hende.
Og jeg husker, at hun gik over til vinduet,
og hun stirrede bare ud af vinduet,
og jeg var ved siden af hende.
Hun vendte sig bare om mod mig og sagde: "Mor døde.
Hun kommer ikke igen."
Og jeg sagde: "Nej, hun kommer ikke igen."
Og hun stirrede bare ud af vinduet...
og det var det.
I årenes løb havde Sophie og jeg,
hvad jeg så som utroligt dybe samtaler om Adrienne,
jeg følte, det var vigtigt, i de øjeblikke,
at forevige dem.
Så jeg skrev dem ned, ordret.
JEG SAVNER MOR. ANDY & SOPHIE ALDER 3
Jeg savner virkelig mor.
Det ved jeg, skat.
Hvad fik dig til at tænke på det nu?
Jeg savner at være sammen med hende.
Det får mig til at græde.
Vi plejede at gøre ting sammen, og jeg savner hende.
Jeg ved det. Bare jeg kunne have reddet hende.
Det er så uretfærdigt.
Især for mig, fordi alle andre har en mor, og det har jeg ikke.
Gad vide, hvordan det er at have en mor.
ADRIENNES GYMNASIUM
ADRIENNE SHELLY - STUDENT 1984 -SKUESPILLERINDE/INSTRUKTØR
Hun var nok en af de mest loyale venner, jeg nogensinde har haft,
og hun var voldsomt loyal og støttende.
Optrådte Adrienne her?
- Nej, jeg kan ikke huske Adrienne herinde. - Jo, det gjorde hun.
- Var det ikke det andet... - Det gjorde hun.
- Nej, det gjorde de... - Gjorde hun, her?
Jeg gætter på, det var Pippin.
Fik du det? Lad mig se.
Okay.
Kaldte hun sig selv Adrienne Shelly i 1984?
Hver gang, hun kunne bruge Shellys navn, gjorde hun det.
- Andy, gør mig en tjeneste. - Hvad?
Læg din hånd her sammen med mig.
Okay, dette er også til ære for Sophie.
Elsker dig, Ade, elsker dig.
Hun var god på klaveret.
Hun kunne spille alt efter gehør.
Jeg kan ikke huske, at hun tog klaverundervisning.
Hun kunne bare spille og synge.
KERRY GLANZ ADRIENNES BARNDOMSVEN
Det var ret fantastisk.
Vi mødtes til kor i niende klasse.
Læreren anerkendte tydeligvis Adriennes stemme,
og gav hende en solo,
og jeg husker, at jeg hørte denne stemme,
men hun sang til, og det var uvirkeligt.
Det var virkelig første gang, hvor man kunne se,
at dette var noget, hun var meget seriøs omkring.
Adrienne Levine...
BOSTON UNIVERSITET, 1985
Vi holdt kontakten, mens vi gik på universitetet,
selvom vi var på hvert sit sted,
og jeg husker faktisk, at hun det første år,
ringede for at fortælle mig, at hun droppede ud.
Hun testede det af på mig, før hun fortalte det til sin mor.
- Virkelig? - Ja.
- Hvad var dit råd? - Hun sagde...
Hun ringede til mig: "Jeg tror, jeg vil droppe ud af universitetet,
og tage til New York og blive skuespiller.
Hvad synes du?"
- Jeg sagde: "Jamen, hvis det er, hvad..." - Lyder logisk.
"du ønsker at gøre."
Hun sagde: "Jeg er nervøs for at fortælle min mor det."
Jeg sagde: "Hvad snakker du om?
Du har et år tilbage."
"Mor, jeg vil... Jeg ved, hvad jeg vil.
ELEVFILM
Det er et kald for mig. Det er mit kald."
"Jamen, jeg gør det.
Jeg dropper ud.
Det er gjort.
Pludselig har jeg taget en stor risiko.
Jeg står over for en ny jungle nu, med mærkelige ansigter,
situationer, afvisninger og glæder, jeg slet ikke kan forestille mig."
"7. juni 1987.
Glædelig juni, glædelig måned i mit enogtyvende år.
New York har givet mig meget på de fire måneder, jeg har boet her.
Den har stort set udryddet de lange perioder med depressioner,
som engang var min karakters signatur.
Den har lært mig meget om mig selv,
som jeg ikke ville have lært, ikke før om et stykke tid, uden den."
Hun sendte sit portrætfoto til hundredvis af mennesker.
HAL HARTLEY FILMSKABER
Et dukkede op på mit kontor, og jeg kunne lide det.
Hun fik rollen med det samme, og jeg sagde:
"Vi valgte rigtigt, det gjorde vi."
DEN UTROLIGE SANDHED (1989) SKREVET & INSTRUERET AF HAL HARLEY
Det gik så hurtigt, på ingen tid
var hun nu stjernen i denne
indie kultfilm.
Adrienne var den første skuespillerinde, som jeg blev bedt om at læse med.
Hal havde allerede givet mig rollen.
Hej.
Kan jeg hjælpe dig med noget?
Det husker jeg mest tydeligt.
ROBERT BURKE SKUESPILLER
At hun evaluerede mig. Hun har ikke fået rollen.
Arbejder du her?
Jeg er faktisk selv stor fan af George Washington.
Virkelig?
Men hun kaster lige et hurtigt blik på mig.
Jeg tænker, at hvis han var i live nu og havde det jo, han havde dengang,
og ledte den specifikke revolution,
ville han være blevet spærret inde eller værre...
Nej, hun var en rigtig enhjørning,
hvad angik mig, hun skræmte mig lidt.
Hun sagde visse ting til mig, der totalt foruroligede mig.
Allesammen. Franklin, Paine, Jefferson.
De ville blive henrettet.
Måske ikke henrettet.
Du skal ikke undervurdere folk.
Ikke på en dårlig måde, fik mig bare til at tænke.
Jeg husker nærmest ikke at have instrueret hende, for da jeg havde castet hende,
behøvede jeg bare ikke at bekymre mig om hende overhovedet.
Hun kunne altid sine replikker.
Hun var altid sjov på den rigtige måde.
Hun var konsekvent.
Hun var perfekt til den rolle.
Toronto Film Festival udvalgte den, og det var et stort hit der,
og det var der, det hele startede.
Miramax købte rettighederne til den. Ansat der var Harvey Weinstein.
Der er altid et skænderi.
Han ville have mig til at klippe filmen om, især for at tilføje
en vis grad af nøgenhed med Adrienne.
Ja, jeg sagde: "Nej, filmen er fin, som den er."
Far, giv mig fem dollars.
Hør her, unge dame, jeg har fået nok.
Mor, hvad taler han om? Giv mig fem dollars.
Den utrolige sandhed var min første film, og Tillid var min anden film.
TILLID (1990) SKREVET & INSTRUERET AF HAL HARTLEY
Kom lige med herud et øjeblik.
Den første var så meget lettere for mig at lave,
fordi den var tættere på den, jeg virkelig er.
Hun er den typiske gravide teenager i gymnasiet...
Hvis barn er det?
Dit, din idiot.
Der ved et uheld dræber sin far i filmens første scene.
Hun virkede til at være kernen af mange af Hals film.
Måske er hun hans muse på en måde.
Og der var noget nærmest æterisk over Adrienne.
Hun lignede en dukke.
Vi var bare unge mennesker, der lærte
underholdningsbranchen og nogle af de grimmere dele af den at kende.
Og også meget gode dele.
Da vi ankom til Toronto til premieren på Tillid,
var hun lidt af en stjerne.
Adrienne Shelly er nået langt
ADRIENNE SHELLY AF TIM RHYS
hold øje med ADRIENNE SHELLY
Når man starter som skuespiller, er chancen for at det, der skete
for Adrienne, der skete så hurtigt, ja...
EMILY CUTLER VEN
hun var meget ambivalent med hensyn til det,
også fordi det er overvældende.
Pludselig er hun på forsiden af Interview Magazine,
og filmskabere ringede til hende, og hun var bare,
og jeg tror ikke, hun var forberedt på, hvor stor...
Jeg tror, ingen var forberedt på, hvor stor den film ville blive.
Sej madamme
Efter premieren på Tillid
tog hun straks til LA for at lave en film. Hun fik
rigtig gode roller.
- Jeg kan virkelig godt lide det. - Hvad?
Dit værk.
Minder mig om en drøm, jeg engang havde.
Stephanie, det er bare et tomt lærred.
Ja.
Der var en slags glamourøs premiere...
NEENA BEBER VEN
som hun blev inviteret med til,
Og hun tog os med og alle de mennesker. Hun var virkelig deres yndling,
og hun ville virkelig ikke have så meget at gøre med det.
Hej, allesammen.
Hun var lidt afvisende overfor de film, hun lavede.
De blev bare brugt som trædesten.
Hun lavede en masse dårlige film i 90'erne.
Ingen af dem viste virkelig,
hvem hun var.
Mange gange viste de hende som en sexkilling.
Præcis.
Og selvom Adrienne var sexet, var det ikke hendes persona.
Jeg har en vis interesse i selvrespekt, som...
Når man er skuespiller, er der en masse
mennesker, der gerne vil holde det nede.
Jeg får et opkald fra min agent.
Han sagde: "Okay, hør her.
Sådan her er det.
Det er virkelig vigtigt for de her mennesker, at du er attraktiv."
Jeg kommer ind i lokalet, og der sidder to fantastiske kvinder.
De er så søde, og de er vidunderlige. "De er ligeglade med, om jeg er attraktiv.
De er ligeglade." Og de er bare venlige,
og: "Vi elsker dine film." og jeg siger: "Ej, tak."
Så kommer denne mand ind i lokalet,
og jeg sværger,
han lignede Mr. Potato Head.
Han kommer ind, og han stirrer direkte på mine bryster.
Ikke engang på mit ansigt, bare direkte på dem.
Han fik ikke beskeden...
Jeg kunne se på hans ansigt, at det var umuligt
for mig at få den rolle, fordi han ikke kunne lide mine bryster.
Jeg tror, jeg brugte meget af min tid i 20'erne
på at være med i et slags mørkt eventyr,
hvor jeg ikke rigtigt følte mig i live,
og jeg føler et reelt...
30 ÅRS FØDSELSDAG 1996
ønske om...
ikke at leve mit liv på den måde længere.
At jeg lever mere bevidst.
Jeg fik pludselig et opkald:
"Vil du være med i et teaterselskab, som jeg starter?"
Det var et usædvanligt valg pludseligt at beslutte:
"Jeg vil lave teater og jeg vil starte et teaterselskab,
og jeg vil betale for det og producere det."
Og det gjorde hun, og vi lavede en serie af scener, som vi alle skrev sammen.
MORGAN FITTING IN af Adrienne Shelly
"7. oktober 1993.
Jeg sidder på en café og panikker for vildt, fordi Morgan Fitting In
skal læses op på scenen i aften,
og det er ikke særlig godt castet.
Carla er bare forkert, forkert, forkert.
Der vil være mange mennesker til stede.
Folk, som jeg ikke vil fejle foran.
Hvad har vi lært her?
Svaret er, at skrive det og instruere det selv.
Du er for meget kontrolfreak til, at det kan være behageligt.
Så omfavn det faktum, at du er en kontrolfreak, og kontroller.
Vildt, at du ville være skuespillerinde, når folk gerne ville kontrollere dig.
Mærkeligt."
Jeg ved det her.
Jeg er psykoanalytiker.
URBAN LEGEND (1994) SKREVET & INSTRUERET AF ADRIENNE SHELLY
- Ej. - Jeg er psykoanalytiker.
Jeg ved alt om den menneskelige tilstand.
Jeg kan huske...
at jeg kom hen til hendes dør og afleverede mad,
når hun skrev på et manuskript,
og hun åbnede døren sådan her, fordi, du ved,
måske var hendes hjem ikke så ryddeligt.
Hun var lidt sjusket.
Er det et alvorligt spørgsmål?
- Vi måtte ikke være på Adriennes værelse. - Ja.
Det er sjovt. Det er meget sjovt.
Jeg måtte ikke være i Adriennes lejlighed, da jeg mødte hende.
- Ja, sikkert af samme grund. - Klart af samme grund.
Det skøre er, at Sophie er præcis som hende, bogstaveligt talt.
Engang havde hun en plan, hvor hun ville sælge ting på eBay...
PAMELA GRAY VEN
som hun købte i genbrugsbutikker og Goodwill og lignende.
Så oveni alt det rod, når man nu kom ind,
og hele hendes spisestue var fyldt med lamper.
- Nu er hun forretningskvinde. - Ja, nu er hun forretningskvinde.
"Jeg vil sælge dem, jeg sælger dem på eBay."
En tornado af ting.
Ting hang bare ned fra loftet.
Det var bare overalt.
Det var fantastisk. Jeg mener, mange kreative mennesker er rodehoveder.
Ja.
Hun er ikke, du ved... Hun er et rumvæsen.
Klart.
Hun er en gammel dame i en lækker silds krop.
Den slags personlighed...
MELINDA WADE VEN
som var lukket inde i fire dage
og meget fokuseret, er ikke nødvendigvis den samme slags person, der er
indsmigrende og bare prøver altid at have få en opgave.
Jeg tror, visionæren i hende faktisk var introvert,
og det tillod hende virkelig at opnå,
meget på meget kort tid.
Sudden Manhattan af Adrienne Shelly
Så lavede hun en oplæsning af den første
film, hun lavede, ikke kortfilmene, men... Sudden Manhattan.
Og måske kom der ikke penge ind, og jeg sagde noget lignende:
"Jamen, det er din første film. Måske bliver det en prøve
på dit første filmmanuskript, og den næste bliver lavet."
Hun kiggede bare på mig, og sagde: "Det har jeg ikke tid til."
Jeg sad sammen med mine venner, Liz og Nathan,
de var kommet fra Los Angeles.
Liz var Adriennes bedste ven.
Nathan var en af mine bedste venner.
De fik et barn to dage efter, vi gjorde. Vi var meget tætte.
Min telefon ringede, min mobil ringede, og jeg kiggede på den.
Det var dig.
Og du sagde bare: "Jeg har forfærdelige nyheder."
NATHAN DEAN VEN
Bare sådan der, forfærdelige nyheder.
"Adrienne...
Hun døde.
Hun er død."
Jeg husker bare, at jeg faldt til jorden,
og jeg begyndte at skrige.
ELIZABETH BENJAMIN VEN
Jeg mener, jeg skreg så meget, at nogle naboer sagde,
at de kunne høre mig den aften.
Ned ad gaden.
Vi kom til New York,
og jeg kan huske, at vi steg på flyet,
jeg snakkede med dig, og du var,
du var i angrebstilstand.
Det var godt at høre dig.
I det mindste havde du det at fokusere på.
Vi skulle gå, klokken var to om morgenen.
Vi åbner døren, vi er på vej ud,
og du stopper mig, og du sagde: "Min drøm er,
at de ringer og siger, vi har anholdt nogen."
Og klokken er seks eller 6.30 næste morgen.
Jeg blev ringet op af kriminalbetjent Piccione, han sagde:
"Andrew, kan du komme nedenunder om ti minutter? Vi skal tale med dig."
Og så holdt en umærket bil ind.
Jimmy og hans partner stod ud,
og sagde: "Andrew, vi arresterede fyren, der dræbte Adrienne."
Politiet siger nu, at Adrienne Shellys død skyldtes mord, ikke selvmord.
En mandlig bygningsarbejder er anholdt.
Diego Pillco tilstod forbrydelsen.
Pillco renoverede en lejlighed i bygningen i Greenwich Village,
hvor den 40-årige skuespillerinde havde kontor.
Pillco blev arresteret, efter politiet matchede hans kondisko-fodaftryk
med et fundet i badekarret, hvor Shelly blev fundet
hængende fra et lagen bundet til stangen til badeforhænget.
Min kontrol over min krop forsvandt bare,
og jeg faldt bare til gulvet, og jeg begyndte at græde...
for det var lige det, jeg havde brug for at høre.
VI LADER, SOM OM MOR ER HER ANDY & SOPHIE 2 3/4 ÅR
Lad os lade, som om mor er her.
Hej, mor.
Mor elskede dig meget højt.
Hun valgte ikke at forlade os.
Hun var med i en ulykke, og hun døde.
Tissede hun i bukserne?
Nej. En anden slags ulykke.
Kommer mor snart tilbage?
Kommer hun ud af elevatoren. Og banker på døren?
- Nej. - Kommer mor tilbage, når
hun er større og bedre?
Nej, mor var ikke syg.
Når man dør, kommer man ikke tilbage.
- Kastede hun op og havde mavepine? - Nej.
Hvad kan vi gøre for hende?
Give hende kylling, vand?
Nej. Der er ikke noget, vi kan gøre for hende nu, skat.
Hun kommer ikke tilbage.
ANDYS BØRN
Jeg tænker ofte på, hvordan mit liv ville have været,
hvordan jeg havde håndteret det, hvis jeg havde en anden familiekonstellation.
Jeg tænkte bare igen og igen...
SEAN OSTROY ANDYS SØN/ADRIENNES STEDSØN
"hvad vil Sophie gøre?
Hvad vil der ske med Sophie?"
Det var ligesom en dolk.
Jeg kan huske Sean.
Det første han gjorde, var at komme herned til Sophie,
og jeg talte med ham om det...
og han sagde, at det ikke engang var som en tanke.
Han vidste bare, han skulle være sammen med Sophie.
Han var kun 13 på det tidspunkt, eller 12.
LISA GARDNER ANDYS EKSKONE
Og han siger straks: "Jeg tager hen til Sophie."
Så var det den sidste nat, han boede hos mig.
Jeg tror, jeg vidste, da jeg rejste.
At jeg ville begynde at bo her, som jeg endte med at gøre.
Jeg tror ikke, jeg havde nogen anden tanke, det var bare Sophie.
"Hvad sker der med hende?"
"Hvordan vil hun have det, når hun indser, hvad der skete?"
Den slags ting.
Hent en bold.
DIEGO PILLCOS BOPÆL BROOKLYN, NY
- Hej med dig. - Hej, Andy.
- Længe siden. - Hvordan har du det? Jeg ved det.
- Godt at se dig. - Det er også godt at se dig.
Ja.
IRMA FLOD-DUFFY PENSIONERET NYPD KRIMINALBETJENT
Jeg prøvede at forklare til nogen, at
det at komme tilbage til et sted som det her, for mig, du ved,
for det er et af stederne, der er tilknyttet denne forbrydelse, ikke?
Og i årenes løb, bliver det større og større og større.
Og det er en måde for mig at tage kontrol over det på.
- Ja. - Og for mig at eje det og gøre det mindre.
Nogle gange, når man visualiserer ting, hjælper det, du ved?
Ja. Så det er ikke så mytisk og stort og større end livet.
Det er bare en bygning i Brooklyn, hvor morderen boede i kælderen.
Der var de her fodspor på Adriennes badeværelse.
De tjekkede alles sko.
Ingen matchede.
Det var vist den lørdag, hvor kriminalbetjent Piccione var i bygningen.
Han bemærkede et meget tyndt lag af støv fra byggeri
tæt på Adriennes dør.
Han spurgte, om der var noget byggeri i gang i bygningen.
"Ja, det der er."
"Hvor?"
"Lejlighed nedenunder."
"Lad os tage et kig."
Åbn døren.
Bum.
Fodaftryk.
Det samme fodaftryk...
der er ovenpå på badeværelset.
Jeg siger dig, hvis det fodaftryk ikke havde været i badekarret,
tror jeg ikke, han nogensinde var blevet fanget.
Så træder Jimmy ind på banen,
Jimmy Piccione, for Jimmy blev ved med at sige:
"Jeg tror virkelig, jeg tror virkelig på manden."
Han blev ved med at sige: "Jeg tror," og han viste mig billederne.
Han siger: "Hvorfor skulle en mor, der har et toårigt barn, og hun er glad,
hvorfor skulle hun begå selvmord?"
Da vi først interviewede ham,
talte vi om stamtavleoplysninger, du ved, hvad han hedder,
hvor han kom fra, hvor længe han har været i Amerika,
hvordan han kom hertil.
På et tidspunkt bemærkede jeg, at han blev ved med
at lege med et bønnekort, han blev ved med at sidde med det her bønnekort.
Man kunne se, at han bad.
Og jeg sagde til ham: "Har du nogen børn?"
Han siger, han ikke havde børn.
Jeg sagde: "Har du nogen niecer og nevøer?"
Han siger: "Det har jeg faktisk.
Min søster har et par børn.
Jeg har fire niecer og nevøer."
Jeg tror, det var fire, og jeg fik ham til at sige, hvor gamle de var.
Så han gik gennem hele listen af børn.
Det sidste barn, han diskuterede, hendes navn var Tiffany, og hun var to år gammel.
Og jeg sagde til ham: "Damen, der døde ovenpå,
hun havde en toårig datter."
Så jeg sagde, du ved:
"Nogle gange når man gør noget forkert, straffer Gud ikke en selv.
Han straffer nogen i ens familie."
Og på det tidspunkt sænker han hovedet.
Det kommer op igen, Han siger: "Okay, jeg gjorde det."
Så efter jeg fik tilståelsen, kørte jeg i min bil.
Jeg mærkede en kulde i nakken,
og jeg følte hårene i nakken rejse sig.
Jeg følte, at din kone takkede mig for at få fyren til at tilstå,
så din datter ikke behøver at gå gennem livet og tro, at det var et selvmord.
Historien, han fortalte, hans tilståelse,
var en totalt opdigtet historie om støjklager,
hvor hun kom nedenunder og gav ham en lussing.
Det hele var opdigtet.
Og da hans erklæring blev accepteret,
var hans historie på det tidspunkt, at han fulgte efter hende ovenpå
og forsøgte at berøve hende, og hun opdagede ham.
Vi har fået dem til at acceptere 25 år.
Ingen prøveløsladelse, ingen appel.
Garanteret.
På det tidspunkt virkede det som en rigtig god aftale.
Men nu, hvor han er meget tættere på at være ude,
begynder det virkelig at føles,
som om det ikke er en straf.
Hun døde.
Hun døde en frygtelig død i en alder af 40 år.
Og han er 45, når han kommer ud... Du ved?
Så 25 år kommer til at gå meget hurtigt.
Jeg tror, jeg først begyndte at tænke på at møde ham
omkring et år efter, at Adrienne døde.
Det blev stort set født ud af en følelse af at være urolig
med hensyn til, hvad der skete den dag.
Og der er kun én person på denne planet,
der ved, hvad der skete den dag, som stadig er i live, og det er ham.
"Diego Pillco.
Du genkender sikkert mit navn.
Jeg er Adrienne Shellys mand.
Der er gået elleve år siden den skæbnesvangre dag i november 2006.
Så mange liv forandrede sig markant den dag, inklusive dit.
Der går ikke et minut, uden at jeg tænker på Adrienne,
og på, hvad jeg har mistet, hvad min datter, Sophie,
som nu er 14, har mistet.
Hvad verden har mistet.
Jeg vil gerne tale med dig om, hvad der skete den dag.
Vil du gå med til at mødes og tale med mig?
Pas på, hvor du...
TIM GUINEE SKUESPILLER
- Hej, Adrienne. - Hej.
- Godt at se dig. - Det er også godt at se dig.
- Hvad laver du? - Jeg ved det ikke.
Har du et minut til at tale om Sudden Manhattan?
Jeg har bestemt et minut til at tale om Sudden Manhattan.
Seks, syv, otte.
SUDDEN MANHATTAN SKREVET & INSTRUERET AF ADRIENNE SHELLY
Otte bumser.
En mindre end i går.
Hvad skete der med den forsvundne bums?
Hvor blev den af?
En bums mindre.
Jeg ville lave filmen, fordi jeg synes, det er en slags analogi
til at være i 20'erne, at være på et bestemt punkt i ens liv,
hvor der sker en masse mærkelige ting med en,
og man kan ikke rigtigt se en mening med dem.
Jeg sidder fast i en malstrøm.
Det handler virkelig om at prøve at finde mening i en verden,
som ofte er meget forvirrende.
Så stjæler hun en gulerod ud af min mund...
ELAINE (ADRIENNES MOR)
og hopper, hop, hopper væk.
Min stemme siger: "Bonnie, din dumme kanin, du skal følge efter."
Så tog han pistolen
og dræbte manden
i fuldt dagslys.
Den film er skør, ikke?
Den var skør, den forbløffede mig altid.
Adrienne sagde: "Jeg skriver på denne ting."
Så pludselig ringede hun tre uger senere og sagde:
'Vi har fået midler.'"
Jeg ved ej, hvordan det skete.
Hun kendte bare nogen, og så greb hun telefonen
og brugte forbindelser og ringede til folk, og de læste det og kunne lide det,
så de producerede det.
Teblade, håndaflæsninger, auralæsninger, tarotkort, astrologi,
aflæsninger af tidligere liv eller information om skMY-SUBSengle.
- Nej, jeg tror ikke... - Eller jeg kan tage dem alle på samme tid.
Tager du dem alle på samme tid?
Jeg tror, det var Sudden Manhattan.
Og hun havde det svært med modtagelsen.
PAUL GORDON VEN
Hun fik en negativ anmeldelse et sted, og hun ringede til mig.
Og hun græd bare.
Ingen grund til at stå ud af sengen.
I flere timer, fordi nogen havde flået hende i stykker.
Ingen grund til at børste mine tænder.
Hvad Adrienne lærte af at lave den film,
er, at når man er i filmen, skriver den og instruerer den,
kritikere ville ikke være venlige mod en kvinde, der gjorde det.
- Klart. - Og jeg føler virkelig, der var
en masse sexisme, der gjorde det svært at gøre.
LOIS LIVES A LITTLE (1997) - KORTFILM, SKREVET & INSTRUERET AF ADRIENNE SHELLY
Mahjong.
Mahjong!
Jeg sagde til hende: "Fortæl mig om denne karakter.
Jeg mener, hvad leder du egentlig efter?"
Hvad jeg vil vide er,
vil du til Spanien med mig,
og elske?
Og hun sagde: "Jamen, denne karakter er faktisk baseret på min mor."
ALIX ELIAS SKUESPILLER
- Kender du Missy? - Hej Lois.
Missy tager Monas plads i Mahjongspillet.
Hvordan går det?
Det går godt.
- Ja? - Ja, jeg hygger mig.
Nogen har givet mig lov til at lave en film igen.
Og det overrasker mig altid og glæder mig.
- Rejs dig op... og kom over det. - Lucy, altså.
Der er en masse gode øvelser heri,
ikke bare for, at du kan glemme din elendighed,
men for, at du kan konfrontere din smerte,
du ved, for at styrke din sjæl.
- Der er ikke noget galt med min sjæl. - Det er netop den situation,
hvor livet virkelig tilbyder dig en rigtig mulighed for at udvikle dig.
Filmen er ikke inspireret af et specifikt brud.
Jeg har nok været alle karaktererne
i filmen på et eller andet tidspunkt.
Jeg har fundet en date til dig.
Laver du sjov?
Med Bernice.
Min ven fra uni, hun er lige flyttet hertil fra L.A.
Hvad gjorde du?
Du sagde, du syntes, hun var sød.
Det er otte år siden.
Jeg mødte hende i fem minutter.
Bill, du må komme videre.
Du må komme videre, Bill.
Jeg kan ikke gå på date, Lucy.
Jeg kan ikke binde mine sko.
Hvad snakker du om?
En date?
Aflys den.
- Det kan jeg ikke. - Hvorfor ikke?
Hej.
Jeg gik efter en tone i filmen, hvor...
Hvor man på en måde kan se
det sjove i smerten.
Hvilket alligevel altid har været min strategi i livet, du ved.
Jeg synes, det er en god overlevelsesstrategi.
"Mærkeligt nok tror jeg, at den, der har haft den største indflydelse
på mit kreative liv, har været min far.
Det er usædvanligt, fordi jeg ikke har set min far i 18 år.
Han døde meget pludseligt, da jeg var 12.
Han var 40 år gammel.
Dette startede mit mærkelige og grimme forhold til sorg.
At lære at klare tab har været en odyssé for mig gennem hele mit liv."
Et af de mest utrolige øjeblikke,
jeg nogensinde havde med Adrienne,
var da hun fortalte mig,
hvad hun huskede fra den dag.
Fra, da hendes far...
Og hvad var det?
- Hun blev hentet fra lejr. - Ja.
Hun sagde, det var en lang tur hjem, fordi hun bogstaveligt talt
stirrede ud af vinduet og spekulerede på, hvad der foregik.
Og hun sagde: "Jeg gik ind i huset,
og jeg gik ud i køkkenet,
og på køkkenbordet
var der en nekrolog fra en avis."
Det her er den utrolige del.
Hun lod som om, hun ikke vidste det.
- Ja. - Hun ville ikke gøre dig ked af det.
Da hun fortalte mig historien, begyndte hun at grine,
og hun sagde til mig: "Er det ikke utroligt?
Sådan fandt jeg ud af, hvordan min far døde."
Toneskiftet
brugte hun virkelig godt i sit arbejde.
Bare rædsel og komedie kombineret
i et skørt øjeblik.
"Når tab, frygten for det såvel som dets sandhed,
styrer dit liv,
er der ikke meget plads i livet til andre ting. Som kærlighed."
Sådan.
- Sådan? - Ja.
- Ikke mere? - Nej.
- Havde du det sjovt? - Ja.
- Er det en sjov bil? - Ja.
Hvorfor er den sjov?
Fordi du købte den.
Fordi jeg købte den?
- Ja. - Det er dejligt.
Er du en god chauffør?
Godt gået.
Jeg tror, det var tre uger senere, måske, eller en måned senere.
Du ville have Sophie...
Du ville bare have hende væk.
Du havde brug for at komme ud af New York. Så kom I på besøg.
Jeg husker, at jeg åbnede døren...
og du og Sophie gik på gangbroen der,
åbnede porten,
og jeg husker...
Der var ikke tre af jer, der var to af jer.
Der var mange, der
sagde ting så som: "Det hele skal nok gå,
I kommer igennem det." Alle de ting, som søde mennesker siger,
når de bekymrer sig om dig og ønsker at få dig til at få det bedre.
Jeg husker en fyr, hvis søn begik selvmord mange år tidligere,
og han kontaktede mig med det samme, og han var sagde:
"Dette sker den første dag.
Dette sker den første måned, anden måned, det første år, andet år."
Han lavede en plan over, for eksempel, hvor ofte jeg vil græde.
Det fandt jeg uvurderligt.
Min ven, Julie Rudd,
havde en forlovet, der døde i en frygtelig arbejdsulykke.
Jeg tror, det kan have været en uge senere...
JULIE RUDD VEN
at du ringede til mig, og jeg sagde:
"Han skal nok klare sig.
For han er allerede i gang
med at forsøge at klatre ud
Han ønsker ikke at blive, hvor han er,
og han ved, at han ikke kan, fordi han har en ung datter."
Var der nogensinde et øjeblik, hvor
du ikke troede, du ville være i stand til
at komme videre efter dette?
Nej.
Nej, ikke i den forstand.
Men jeg havde virkelig mørke øjeblikke.
Mørke, mørke, mørke øjeblikke, hvor jeg gik ind i skabet omme bagved,
to hendes tøj og krøllede mig sammen
i fosterstilling på gulvet og bare...
hulkede, til jeg intet havde tilbage.
Men så i løbet af de næste par dage,
den næste uge, to uger, tre uger, fire uger,
pludselig,
er der en rutine.
Jeg kiggede bare på hende og gav hende et løfte om, at
hun vil vokse op glad og sund.
Vi skal nok klare os.
Vi er et hold. Vi skal nok klare os.
DU MÅ IKKE VÆRE KED AF DET ANDY & SOPHIE 3 ÅR
Du må ikke være ked af det, okay, far?
- Synes du, far ser trist ud? - Ja.
Men jeg tager mig af dig, da mor døde.
Jeg er så heldig at have dig.
Du vil være så stolt af mig.
Og du vil ikke længere være ked af, at mor døde.
Jeg kan lide mors billede deroppe.
Mor våger over sin lille pige, mens hun sover.
Holder hun øje med mig?
Ja. Hun vil altid være hos dig, hvor end du går.
13 ÅRS JUBILÆUM FOR ADRIENNES DØD NOVEMBER 1, 2019
Hvordan har du det med i dag,
sammenlignet med andre dage?
Det føles ikke rigtigt
meget anderledes end de fleste dage, for det er bare en dag.
Men det er tilfældigvis som et jubilæum af noget.
Så det er altid i baghovedet.
Det er ikke hårdere i dag.
Jeg tror kun, det er
hårdere, fordi jeg tænker mere på det,
end jeg ville på andre dage,
Er der dage,
eller højtider specifikt,
hvor du tænker mere på det end på andre dage eller højtider?
Ja, Halloween,
fordi det er lige der.
Og festen I holdt.
Mors Dag, selvfølgelig.
Hvordan har du det typisk på Mors Dag?
Det er lidt ligesom...
Som berøvet.
Jeg er bare jaloux hele dagen.
Bare på grund af andre mennesker og deres mødre.
Det er jeg jaloux på.
Jeg forstår nu, hvor permanent det er.
Det er svært at håndtere, men det er for det meste,
som om jeg aldrig får en.
Det permanente ved det.
ADRIENNES 34 ÅRS FØDSELSDAG
Hej.
Det er mig, Adrienne,
og jeg er lige begyndt at optage denne dokumentarfilm for et par dage siden.
En af de ting, jeg har opdaget i løbet af denne proces, er,
måske ved du, at Adrienne var i gang med en dokumentar om lykke.
Ved du noget om det?
ADRIENNES HYLDEST TIL
ELENDIGHED
-OG - FIASKOER
- Jeg har båndene. - Det er fantastisk.
Vi laver en dokumentar om lykke.
- Jeg går ud fra, I er et par. - Det er vi.
Vi leder faktisk efter den lykkeligste person i New York.
Jeg er ret glad.
Erica gør mig glad.
- Det her er til dig. - Er det til mig?
Det er en yo-yo.
Hvor fint. Den vil jeg lege med derhjemme.
Min kæreste og jeg tog hen for at se
en koncert med Burt Bacharach og Elvis Costello i Carnegie Hall.
Jeg plejede at komme her til morgenmad,
det var et morgenmadssted, med min ekskæreste,
og det var virkelig smertefuldt fordi vi vidste, at vi ville
afslutte vores forhold den aften.
Vi plejede at skændes meget her.
Vi sad bare fastfrosne der på vores sæder
og hørte dem synge det her.
Og så slog vi endelig op her, og jeg husker, at jeg følte: "Ja, smerte!
Ja, livet!
Giv mig det. Giv det til mig."
Og stedet betød også elendighed og fiasko for ejerne, tror jeg,
for de lukkede, og det blev en helt anden restaurant.
Vi kiggede meget specifikt efter en restaurant at slå op på.
Og endelig besluttede vi os for Ollie's Noodle Shop and Grill.
Jeg kom tilbage med en ny kæreste,
og han slog også op med mig her.
Jeg hørte ham
fortælle mig alt, hvad der var galt med mig,
og hvordan jeg havde svigtet ham.
Og så kort efter det,
lukkede restauranten.
Jeg fortalte ham alt, hvad han gjorde forkert, og hvordan han svigtede mig.
Og det var bare... Det var bare forfærdeligt.
Så jeg prøver at holde mig væk herfra.
Hvis jeg kan,
tager jeg ikke nogen
bejlere med her hen, for de slår bare op med mig,
og så lukker restauranten.
- Hun havde så mange dårlige forhold. - Så mange.
- Jeg tænker tit på det. - Så mange.
Hun var klog, hun var smuk, og hun havde alt at byde på.
Jeg ønsker helt andre ting nu,
end da jeg var yngre.
Og jeg vil gerne tro, at jeg kunne
tilbringe mit liv med nogen og have en familie...
og stadig få lov til at...
være mig selv. Hvis du forstår?
Jeg tror, at mange
mænd...
følte, at her var denne lille, bitte, yndige kvinde,
som de ville tage sig af og beskytte og kontrollere,
og det ville hun ikke lade ske.
Hun var lille, men havde en meget stor personlighed
og store tanker, gerninger og vilje.
Er du forelsket?
Nej, jeg er forelsket, men jeg ved ikke... Jeg mener, han er et sted derude.
Jeg ved ikke, hvor han er.
Jeg har al den kærlighed inde i mig og ingen at give den til nu.
Og fordi jeg er på en slags rejse
for at finde ud af, hvad lykke er i denne dokumentarfilm,
burde jeg
nok indrømme,
at jeg faktisk ikke er ekspert på det område.
Samtalen, vi ofte havde,
var: "Hvad er vigtigst for os?"
Er det at have kærlighed og ægteskab vigtigst for os?
Eller er vores kunst vigtigst for os?
Og vi havde de diskussioner tit, og Adrienne endte på holdet
af "Kærlighed og ægteskab
er i sidste ende vigtigst for mig."
Er du glad?
Jeg er tilfreds.
Da jeg vidste, hvor lidenskabelig hun var med sit arbejde, blev jeg overrasket.
Men når jeg tænker tilbage på det, er jeg ikke.
"Kærligheden skal fungere.
Jeg vil ikke have mere smerte.
Jeg vil have et barn og en familie.
Jeg ønsker at skabe fantastiske ting fra mit hjerte og sind
og hænder og mund."
Jeg husker, da jeg først kom til New York. Da jeg først flyttede til New York,
sagde jeg det samme til mig selv.
- "Han er her et sted." - Det må han være.
"Hvad han laver lige nu, er at spekulere på, hvor jeg er."
Jeg vil være en del af noget, der er større end bare mig.
Hun ønskede at være elsket.
Jeg talte med hende et par sene aftener,
hvor hun virkelig havde følelsen af, at hun aldrig ville blive elsket,
og at det aldrig ville ske.
Og jeg vidste, at det var umuligt.
Det er bare, hvad der sker nu. Den person er derude.
Og selvfølgelig var han det. Og det var dig.
Hun mødte dig,
det var vist efter 11. september. Du var frivillig downtown.
- Nej, nej, nej. - Hun sagde, hun mødte dig
ved en politisk fundraiser.
Hvad? Hun sagde til mig, som så mange andre, efter 11. september,
revurderer man sit liv.
- "Hvad laver jeg?" - Var det efter 11. september?
- Det var, ja. - Så det var rigtigt?
Hun fortalte mig, at I mødtes ved en politisk fundraiser.
Lavede du frivilligt arbejde med hende bagefter?
Hun sagde, hun var på Match, og hun var flov.
Hun havde det lidt sådan: "Ingen må vide det.
Hej. Nu ved alle det." Jeg støttede hende med det samme.
Jeg sagde "Fint. Det er sådan folk...
Folk møder folk på den måde nu."
Det er en fantastisk måde at komme udenfor underholdningsbranchens sfære.
Og hun gjorde det meget tydeligt: "Jeg fandt kun en person.
Jeg så hans profilbillede.
Jeg valgte det,
og det var det."
Hun lavede en forbindelse.
Det var dig.
Hør, jeg har fem minutters blind date i aften
med en forsikringssælger, der hedder Pete.
Han er 1.80, 37, har alt sit hår, flot billede, elsker at fiske...
En 5-minutters date. Kan fyren ikke betale for det hele?
Hun sagde bogstaveligt talt til mig: "Lad os gå på en fem minutters date."
KIM OSTROY ANDYS DATTER
Det var første gang, jeg hørte den idé.
Jeg sagde: "Hvordan fungerer det?"
Hun forklarede det hele.
"Så dukker jeg op.
Jeg ser på dig, du ser på mig.
Og vi taler i fem minutter.
Hvis vi hader hinanden, hvorfor så blive længere?"
Og vi sad der i fem timer.
Den fem-minutters dato blev fem timer.
Jeg har også en hemmelighed.
- Dig, Dawn? - Ja.
Jeg har en kæreste nu.
- Nej. - Jo.
Det føltes virkelig anderledes end alle de andre fyre.
Og hun sagde: "Jeg kan ikke tro det, men min drømmefyr
er en skilt far med tre børn."
Jeg elskede dig med det samme.
Du havde godt hår.
Jeg husker bare, hvor spændt du var og hvor overrasket jeg var...
CLIFF CHENFELD VEN
at nogen som hende skulle ud med dig.
Du sagde: "Du dater Adrienne Shelly?" Og jeg sagde: "Ja."
- Og du sagde: "Adrienne Shelly?" - Og jeg sagde: "Ja."
Og så sagde du:
"Hal Hartleys Adrienne Shelly?
Adrienne Shelly fra Tillid ..."
Og så sagde du: "Ostroy,
de fleste dage har jeg ondt af dig.
I dag er ikke en af dem."
Hun var ikke bare klog og sjov,
men hun var absolut det mest nuttede, jeg nogensinde havde mødt.
Jeg følte virkelig, at jeg var sammen med en, der var noget helt specielt.
Det var den person, jeg skulle være sammen med resten af mit liv.
Min sjæleven, alt det pladderromantiske.
Hvem er den skøre dame?
Det er så stort.
Jeg har lige købt et Eiffeltårn for en euro,
men han gav mig et andet gratis.
- Fedt. - Så sødt.
Jeg friede til hende den følgende sommer i Paris.
Jeg havde ringen med alle vegne.
Hvordan friede du så? Var det en overraskelse, gik I op?
Vi gik op ad gaden,
og jeg fortalte din mor at lige siden jeg mødte hende,
havde jeg været rigtig glad,
og jeg kan ikke forestille mig
mit liv uden hende.
Så efter far friede,
gik vi herned.
Vi sad bare her, og vi talte sammen i timevis.
Vi lagde planer. Det var her, vi planlagde brylluppet.
- Lige her. Ja. - Ja?
21. DECEMBER 2002
Da jeg først fortale alle
jeg kendte om manden, jeg blev forelsket i,
som havde været gift to gange før og har tre børn.
Jeg gjorde mig klar til skepsis.
Men dette er den gale, skøre
kærlighedsaffære, jeg har ventet på hele mit liv.
Jeg lover at passe på dine børn,
for de er en del af dig
og en ekstra velsignelse til mig.
Da hun ringede til mig, tror jeg, hun var så fredfyldt,
at dette andet liv, som hun virkelig virkelig ønskede,
det kunne hun også få.
Hun kunne få begge dele.
Vi sov derovre hele tiden.
Og Sophie var på sengen, og hun skiftede ble på hende.
Og hun kiggede og sagde: "Mor,
har du nogensinde set en baby som denne, mor?"
Kærligheden. Jeg sagde:
"Ja, jeg ved det." Det er det, hun ikke vil vide.
Det vil Sophie ikke vide.
"7. april 2004.
Kære Sophie. Du var ni uger gammel i dag.
Det er helt vanvittigt, hvor meget jeg elsker dig,
hvordan du så tydeligt er det bedste og vigtigste
og mest virkelige, jeg nogensinde har lavet.
Nogle gange fyldes mine øjne med tårer, når bare jeg kigger på dig.
Jeg har et væld af øgenavne til dig.
Peanut, abe, kylling, vingummi Prinsesse Boo Boo, Soph-Soph.
Jeg elsker dig så højt, mor."
"Tillykke med din første fødselsdag,
min kæreste søde elskede, Kaninprinsesse af Universet Sophie,
du skal læse dette, når du er meget ældre,
måske 18, måske 21. I hvert fald, når du er kvinde.
Så svært for mig at tro, at du vil være det en dag.
Lige nu er du lækker.
Mere end lækker.
Du er virkelig den smukkeste baby, jeg nogensinde har set.
Din ånd er glad, og den er enorm.
Jeg beder til, at du vil beholde denne fantastiske ånd altid.
Du er virkelig lyset i mit liv,
min elskede, du er intet mindre end hele verdens lys.
Jeg kunne kysse dig en million gange, og det ville ikke føles som nok.
Vær sød at tage min kærlighed med dig, hvor end du er.
Du holder mit hjerte i dit.
Min kæreste, kæreste Sophie, Jeg elsker dig mere, end ord kan udtrykke.
Din mor. XOXOXO."
Tillykke med fødselsdagen, Sophie. Lille Sophie.
HVEM GJORDE MOR FORTRÆD? ANDY & SOPHIE 4 ÅR
Hvem gjorde mor fortræd?
- En mand. - Hvad brugte han til at såre hende?
Sine hænder.
Hvad hedder han?
Diego Pillco.
Hvor døde hun?
På sit kontor.
- Kan vi tage derhen? - Hvorfor?
For at se mor.
Men hun er der ikke længere.
- Hvor er hun? - Hun døde, skat.
Hendes krop holdt op med at fungere, og hun kommer ikke tilbage.
COXSACKIE FÆNGSEL NAVN: Diego Pillco
"Kære hr. Ostroy.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal starte brevet.
Jeg er overrasket over, at du vil tale med mig.
Jeg vil også gerne tale med dig.
Jeg føler mig meget, "understreget," meget skamfuld
på grund af det, jeg gjorde mod dig og din familie, da jeg var teenager.
Jeg skammer mig over den smerte, jeg forårsagede dig og din datter
og resten af din familie.
Jeg vil bære denne skyld og anger resten af mit liv.
Hvis det overhovedet er muligt, kan du lade mig vide,
hvilken dag du planlægger at komme,
så jeg kan forberede mig mentalt,
for jeg er meget bange og nervøs."
Han sagde ja.
Jeg har også en hemmelighed.
- Dig, Dawn? - Ja.
ØVER "DAWN" MED ANDY
Jeg har en kæreste nu.
- Ja. - Nej. Det er vidunderligt, søde.
Hvem er han? Fortæl os alt.
Du vil aldrig tro det.
Men du ved den fyr, jeg tog med hen på caféen dengang,
og han ville ikke gå?
Navnet var Oggy.
Oggy, den forfølgende nisse.
Ja, jeg husker den fyr.
Hvad med ham?
LYDIA JONES STREET Af Adrienne Shelly
Adrienne skrev altid.
Der er altid et koncept.
Der er altid en ting, der er altid et kort med karakterer.
Og jeg plejede at se de ting over hele huset.
"Hvad er det?" "Bare noget, jeg arbejder på."
Eller: "Det er en idé."
Altid ideer.
Og så sagde hun til mig:
"Jeg arbejder på noget,
jeg virkelig godt kan lide,
og jeg tror, det har reelt potentiale."
Undskyld, jeg vil ikke... Det gør jeg ikke længere.
Det burde ikke være ubekvemt for dig på dette tidspunkt.
Se, og du gør det igen.
- Hvad gør jeg? - Jeg ved det ikke.
Du ved, du lader, som om du er rar, og... Glem det.
- Glem det. - Godt.
- Okay. - Jeg ødelagde det lidt.
Det er fint. Jeg er ligeglad.
Waitress af Adrienne Shelly TÆRTER, KAGER 25 cent
Jeg tænkte: "Hvorfor vil hun det?"
Og hun sagde: "Jeg vil instruere." Du ved?
Den eneste gang, vi nogensinde virkelig arbejdede sammen,
var da vi forsøgte at lave Waitress og læste op.
Selv under oplæsningen var det tydeligt, at hun fremtryllede alt.
Og fordi hun var skuespiller, vidste hun, hvordan man taler med skuespillere.
Du smider det her, du kommer ind, du skynder dig ind.
Jeg tror, det største ved Adrienne,
var, at hun virkelig vidste, hvad hun ville. Hun havde en tydelig ide.
- I denne scene, sidder vi bare ned... - Okay.
Okay, vi øver.
Se lige det her, Jenna, som du tydeligt kan se,
sidder mit højre bryst mere højere end mit venstre bryst.
Og Dawn har bleg, bleg hud,
Jeg er fastlåst i et ægteskab med savlende Phil, den invalide,
og Dawn spiser fryseretter alene,
men vi ville alligevel ikke hellere være dig.
Jeg har virkelig bleg, bleg hud.
Det var så sjovt.
Og nogle virkeligt kvindelige følelser.
Jeg ved, hvad du tænker, for du kaldte ham en nisse.
Kun fordi du oprindeligt kaldte ham en nisse.
- Du er jaloux. Det er du. - Nej.
Fordi du har mest kontrollerende mand i verden...
Og du sidder fast der.
Men jeg har fundet en, der elsker mig til døde.
Ikke til døde, håber vi.
- Og jeg er glad. - Godt.
Hun forstod...
LEW TEMPEL SKUESPILLER
når man ikke var ærlig i en scene.
Jeg havde opbygget denne, "Er du glad nok, Cal" tale.
Og hun siger: "Nå, den er i kassen, og det er fantastisk.
Jeg er så glad. Er du glad?"
"Det er jeg." Og hun siger: "Fint."
Kan vi prøve en, hvor...
Ingen har nogensinde spurgt dig om dette før?"
Jeg mener, ville du kalde dig selv en glad mand?
Tja, hvis du stiller mig et alvorligt spørgsmål, svarer jeg dig.
Glad nok.
Jeg forventer ikke meget,
giver meget,
jeg får ikke meget.
Jeg nyder generelt, hvad der dukker op.
Det er min sandhed.
Opsummeret for din feminine dom.
Jeg er glad nok.
Jeg følte mig tryg, fordi jeg vidste at hvis hun...
JEREMY SISTO SKUESPILLER
ikke fik, hvad hun ønskede, stoppede hun ikke.
Som skuespiller
vil man bare gerne føle, at hun ved, hvad hun vil have.
Hun ved, når hun får det,
og hun ved, hvad jeg ikke gør.
Jenna,
jeg er meget vred på dig.
Du huske selvfølgelig intet af det her, vel?
Kun fra filmen.
Bringer mange minder tilbage.
Farvel.
Vi gik på vejen,
ligesom da vi gik på den i slutningen af filmen.
- Vildt. - Ja.
LULUS TÆRTER
Du var for lille. Det husker du nok ikke engang.
- Det kan jeg huske. - Hun kan ikke huske det.
Du ville ikke lade din mor ude af syne.
Så hun måtte gemme sig bag en busk,
og jeg holdt dig bare, indtil du var faldet nogenlunde ned.
Og så sang vi sådan lidt sammen.
Sundance Drøm Mest Bemærkelsesværdig grundet et Fravær
Om mandagen, da vi hørte om anholdelsen,
der fandt vi også ud af, at
Sundance havde accepteret Waitress.
Jeg er sikker på, da hun ventede på svar fra Sundance,
- var hun usikker på, om det var... - Ja, hun anede det ikke.
Og jeg husker, at jeg engang sagde til hende: "Ved du, hvad du har her?"
Hun sagde, "Hvis den kommer til Sundance, og folk ser den, kan det blive stort."
Jeg tænkte ikke på filmen. Efter hvad der skete med Adrienne,
tænkte jeg ikke på filmen.
Det virkede bare ubetydeligt, og så tog vi til Sundance.
SUNDANCE FILM FESTIVAL, JANUAR 2007
Jeg frygtede at tage til Sundance.
SUNDANCE FILMFESTIVAL
Jeg vidste, at det at tage dertil,
ville være en af de sværeste ting,
nogen af os i familien måtte gøre.
Du så askegrå ud.
Du var der.
Du var til stede, men det var alt,
al energien blev brugt på bare at stå op og fungere rigtigt.
Det er de mest hjerteskærende...
EDDIE JEMISON SKUESPILLER
og smukkeste,
jeg nogensinde har oplevet.
Vi var der alle, og du var der, og din familie var der,
og vi så filmen, alle sammen, for første gang.
Se, hvad du gjorde.
Du gjorde mig næsten køn.
Hvad mener du med "næsten køn"?
Du er dejlig.
Mange siger, hvordan det var at se hende på Sundance...
Det var det for mig, men at se hende...
Det var dræbende! Laver du fis?
Jeg er ked af det, søde.
Jeg kiggede, og så kiggede jeg ikke. Jeg kan huske, jeg græd så...
Og der var en mand. Jeg ved det ikke, hvem det tilhørte.
Jeg kan huske, at han blev ved med... Han prøvede at komme til... "Det er okay.
Det er okay. Bare rolig."
Så snart titelsekvensen begyndte,
begravede Elaine sit hoved på min skulder og græd løs.
"Det er min skat. Det er min skat.
Det er min skat."
Vi var alle forvirrede over, hvordan det kunne være en del af denne verden,
at det mord på nogen måde kunne være forbundet til denne film,
der handlede så meget om livet.
Du godeste.
Her er det, en karakter og et manuskript og en historie.
Alt det, jeg kender så godt.
Det virkede bare samtidigt magisk og uretfærdigt.
Hvor end vi gik, kom folk
med så overstrømmende komplimenter om at være med i Waitress.
Jeg mener, jeg kom ind i hver suite, Jeg kom til hver fest.
"Er du ikke med i Waitress?" Det var alles favorit.
Her var denne films succes
af en kvinde, der kæmpede som filmskaber
for at nå til dette punkt.
Det her skulle være hendes store øjeblik.
Hvordan er vi her?
Og det er hun ikke?
Jeg ville have hende der.
Så jeg tog et lille hætteglas med hendes aske, og jeg stod op
virkelig tidligt den dag.
Jeg gik til toppen af bakken, stod midt på gaden
og gik på den gule linje og smed bare hendes aske op i luften.
- Det har du aldrig fortalt. - Ned ad gaden.
Og så den aften tog jeg igen det lille hætteglas med,
for jeg ville have hende med i biografsalen. Det var hendes øjeblik.
Det var hendes premiere.
Hun skulle være der.
Jeg kan huske, at jeg smed asken op i luften,
og Harvey Einstein gik lige forbi, og det landede på hans skuldre.
Og jeg begyndte bare at grine indeni,
for det var bogstaveligt talt,
som om Adrienne var lige ved siden af mig og grinede
og syntes, at det var det sjoveste nogensinde.
I starten sagde jeg, jeg vil aldrig sige, at det er hårdere,
IN THE COMPANY OF WOMEN (2004) DOKUMENTAR
fordi jeg er kvinde. Det vil jeg aldrig gøre.
Og fem år senere sagde jeg:
"Det er virkelig meget sværere,
fordi jeg er en kvinde. Meget sværere, og jeg vil have, at alle skal vide det,
og jeg vil tale om det hele tiden."
Og nu synes jeg igen lidt, at det er hårdt for alle.
Det er svært, det er en hård branche.
ADRIENNE SHELLY HAVEN
Jeg besluttede tidligt, at jeg ikke blot er nødt til at acceptere,
hvad der skete, på den der "Sådan er det.
Livet er uretfærdigt," måde, men også forsøge at spinde noget guld på det.
At vende det, der nok er det mest forfærdelige, negative
jeg nogensinde vil opleve i mit liv, til noget positivt på en eller anden måde.
ADRIENNE SHELLY FOUNDATION 10 ÅRS JUBILÆUM, DECEMBER 2016
Det, jeg startede med tidligt,
var at starte en fond til at støtte kvindelige filmskabere.
2007, så den film,
elskede karaktererne,
følte for dem, bekymrede mig om dem.
Fortællingen, selvfølgelig, en vidunderlig historie.
Det føltes, som om karaktererne nåede et følelsesmæssigt punkt i deres liv,
hvor de måtte bryde ud i sang eller dans.
Gør kaffen stærk nok til at tygge!
Jeg tror, at i 2019
har vi opført showet 1.300 på Broadway.
Jeg mener, det er absurd.
Det var altid meget dyrebart for os
at opretholde integriteten af hendes missionserklæring
og dens dristige feminisme.
Den leveres med så meget humor og fantasi med Jennas tærter,
og det har bare sin egen signaturtone.
DIANE PAULUS INSTRUKTØR, WAITRESS MUSICAL
Der er sejr.
Der er menneskelig sejr her af den bedste slags.
Jeg talte meget med Adrienne.
Højt, ved klaveret.
Kom ind.
Kom og spil. Kom og spil med mig.
Lad os skabe noget.
WAITRESS MUSICAL GENERALPRØVE
Jenna er uendeligt loyal og omsorgsfuld og selvformindskende.
Den der overdrevne venlighed og godhed.
Det har været så stærkt at se den person, som vi alle kan relatere til,
på en eller anden måde, løfte sig over den begrænsning,
og at se det ende lykkeligt, det er så rart.
Målet var bare at ære hende,
Og når det var hårdt,
kan jeg huske, at jeg havde sat en seddel op
på mit spejl på Broadway, hvor der stod: "Det er til Adrienne."
JESSIE MUELLER Det er til Adrienne
Jeg ville gerne lige tale om den femte
kvinde på holdet, og det er Adrienne Shelly.
SIDSTE FORESTILLING 5. JANUAR, 2020
For dem af jer, der ikke ved det, og de fleste af jer gør,
Adrienne skrev, instruerede og var en af stjernerne i filmen Waitress.
Og hun døde, før filmen blev vist på Sundance,
før hun kunne opleve, hvordan folk har omfavnet den smukke perle, hun skabte.
Den smukke tærte hun skabte.
Og hun skrev denne film før "Me Too" -bevægelsen,
hvor historier om kvinders stille tapperhed,
blev anset for ubetydelige og de var umulige at få lavet.
Og hun fik lavede den.
Til Adrienne, jeg taler nok for alle, når jeg siger, mens vi alle kigger op,
tak fordi du tog os til månen, citronmåne.
Jeg hulkede under hele forestillingen,
og til slut følte jeg mig lammet,
som om jeg ikke ønskede at forlade teatret, jeg kunne ikke gå.
Og til sidst kom jeg ud derfra,
og igen blev jeg der bare.
Jeg ved ikke hvorfor. Jeg ville bare ikke forlade teatret.
Jeg ved ikke, det var ligesom min forbindelse til Adrienne.
Det var min sidste tid med hende,
Det jeg lærte af at arbejde med Hal, det han gav mig,
var en slags måde at give slip på min egen ængstelighed,
at forstå, hvor vigtigt det er,
når du laver en film, at man skal spørge,
hvad det er, man vil. Og ikke flygte fra,
hvad ens egne ideer er.
Hans film er unikke, og de kunne kun laves af ham.
Og jeg håber, at nogen en dag kan sige det samme om mig, også.
HAR DU NOGENSINDE MØDT PILLCO? ANDY & SOPHIE 10 ÅR
Har du nogensinde mødt Pillco?
Jeg så ham i retten et par gange.
Må jeg se ham? Vis mig et billede af ham?
Ja, hvis det er det, du vil have.
Vil du nogensinde møde ham?
Ja. En dag.
Ikke for at tilgive ham,
men for at kende sandheden om, hvad han gjorde, og fortælle ham, hvor speciel
- Mor var. - Jeg ville aldrig tilgive ham.
Og når du viser mig hans billede,
burde vi tegne et overskæg, elverører og djævlehorn på det.
Her er Sophie.
- Hej, Smoph. - Hej!
Hvordan har du det med i dag?
Lidt nervøs, men ikke så nervøs,
som jeg tror, jeg nok vil være, når jeg ser fængslet.
Ja. Send mig en sms, hvis du vil.
- Okay. Jeg elsker dig så højt. - Okay. Jeg elsker også dig. Held og lykke.
Jeg tager ikke hertil, fordi jeg har brug for at tæve ham.
Jeg vil bare have, at han er ærlig, jeg vil have ham
til at kaste lys over ting, og jeg vil have ham til at anerkende,
hvad han gjorde, og hvem han tog, og konsekvensen af det.
Tænk, hvis alt, hvad jeg sagde,
bare forsvinder, og jeg bliver overvældet af raseri.
Er nødt til at blive slæbt ud derfra, og så ender interviewet.
Jeg tror, jeg vil kaste op.
COXSACKIE FÆNGSEL
For tretten år siden døde Adrienne.
En del af mig døde den dag.
Der er nogle ting, jeg har brug for at vide.
Der er nogle ting, jeg gerne vil vide.
Der er også ting, jeg vil gerne have, at du ved.
Det er faktisk derfor, jeg er her i dag.
Jeg er her ikke for at angribe dig, bare her
for at dele, hvad jeg har haft i hovedet i 13 år.
Jeg er sikker på, du har haft en masse at tænke på også.
Jeg er ked af det.
Jeg ville ønske, jeg kunne gå tilbage og ændre ting, det kan jeg ikke.
Jeg var aldrig aggressiv.
Jeg gjorde aldrig nogen fortræd.
Jeg har brug for at forstå, hvordan en som dig,
der aldrig har gjort nogen fortræd, hjælp mig med at forstå, hvordan du...
Hvordan du blev til en morder den dag.
MARISOL NUNEZ TOLK
Jeg kom til dette land med en gæld på 13.500 dollars.
Min mor satte sit hus i banken,
så jeg kunne få penge.
Jeg prøvede at finde ud af, hvordan jeg kunne sende pengene.
Jeg begyndte at arbejde i lejligheder.
Så en dag så jeg nogen komme ud af lejlighederne.
Og jeg sagde til mig selv, jeg vil gå ind for at lede efter penge.
Så du ville røve lejligheder den dag?
Jeg havde gjort det et stykke tid, siden jeg begyndte at have brug for penge.
I den bygning, eller hvor som helst?
- Overalt. - Overalt.
Hvor end de satte mig på arbejde.
Den dag sendte de mig på arbejde, hvor hun boede, hvor din kone boede.
Da jeg lagde mit øre til døren, åbnede døren.
Jeg var bange for, at jeg ville blive snuppet, men så så jeg en taske.
Da jeg havde taget pengene, lagde jeg tasken tilbage...
Og så kom damen ud,
og hun løb efter mig.
Og da hun begyndte at råbe ad mig...
det eneste ord, jeg hørte, at hun sagde var "politi".
Hun løb hen til telefonen.
Jeg dækkede hendes mund og sagde, hun ikke skulle ringe til politiet.
Jeg mistede forstanden. Jeg mistede den.
Og jeg kvalte hende med min hånd.
Imens dækkede jeg hendes mund...
så hun ikke kunne larme.
Jeg fjernede min hånd...
Og jeg slap hende.
Og jeg så hende...
At hendes... Hendes læber var blå.
Så tænkte jeg: "Jeg dræbte hende."
Så tog jeg hende med ud på toilettet.
Og så hængte jeg hende op, som om hun begik selvmord.
Troede du, at du slap afsted med det?
Ja.
Jeg vil vise dig nogle billeder.
Du tog en kone.
Du tog en, som jeg var vildt forelsket i.
Du tog en mor.
Det er min datter med sin mor.
De har ikke noget mere, og de havde alt.
Det blev taget 31. oktober.
Det var dagen før, du dræbte hende.
Adrienne gik glip af meget.
Hun gik glip af fødselsdage.
Det er den første fødselsdag, efter hendes mor forlod hende.
Det er en fødselsdag for nyligt, stadig ingen mor.
Det var det, hun havde tilbage, mig.
Kun mig.
Første dag hun kørte på cykel.
Mor var der ikke til det. Første skoledage.
Mor var der ikke til det.
Hun er en skide god fodboldspiller.
Mor har aldrig set nogen af hendes kampe.
Det er det liv, du tog.
Okay, jeg er færdig.
Jeg er ked af det.
Rejs dig op.
Jeg husker, at jeg var meget ung, og jeg bare ville vide præcis, hvad der skete.
HUN SÅ SKIDT UD ANDY & SOPHIE 7 ÅR
Hvordan så mor ud?
Hun så skidt ud.
Hvor var hun?
På badeværelset.
Hvordan dræbte han hende?
Han kvalte hende og gav hende et reb om halsen,
så det så ud, som om hun begik selvmord.
Men ingen troede på det. Hun elskede dig så meget og ville aldrig have forladt dig.
Det var nok skræmmende.
Det var det.
Hvad sagde du til mig, da hun døde?
Jeg sagde, hendes krop holdt op med at fungere, og hun kom ikke hjem.
Vidste jeg, hvad det betød at dø?
- Nej. - Det var godt, ikke?
Jo. Du var så lille.
Hvor ofte tænker jeg på ham i mit liv?
Hver dag.
Når jeg tænker på hende, tænker jeg på ham.
Men det er også anderledes, fordi jeg sørger over hende
på en anden måde og mere, på en måde.
- En. To. Tre! - En. To. Tre!
Hun går ind i en alder, hvor ingen kan træde i stedet for en mor,
og jeg er sikker på, hun ønsker, hun var her
og har brug for hende til så mange forskellige ting.
Hvis du kunne bringe mor tilbage en enkelt dag i morgen, hvad ville du så gøre?
Bare gå rundt.
Ville I snakke meget?
- Ja. - Hvad ville du sige til hende?
Jeg ved det ikke.
Det, der lige faldt mig ind,
fordi jeg kunne. Du ved?
Jeg kæmper med begrebet afslutning.
Mit liv vil altid handle om sorg.
Der vil altid være det spøgelse i rummet.
Den kærlighed, jeg havde på det tidspunkt,
den forsvandt ikke.
Den frøs bare til, ligesom hun er frosset i tid.
Hver morgen taler vi sammen.
Hun hjælper mig.
Jeg elskede hende. Jeg elskede hende.
Jeg kan ikke engang tro det nogle gange.
HOWIE LANGBAUM ADRIENNES STEDFAR
Hun var så levende. Hun var levende. Hun var så levende.
Jeg tænker på hende hver dag.
Jeg tænker på mine pigers smerte og ikke at kende deres tante Sophies smerte.
For mig var hendes største glæde
det barn.
Hun er et lille stykke mekanisk legetøj.
Så at se Sophie vokse op som denne utrolige kvinde er frygteligt smertefuldt
og smukt, fordi hun er sådan et fantastisk barn
og har så meget af Adrienne i sig, og alle de særheder
og al den sødme og fjollethed og sans for humor og alt det.
Men at Adrienne ikke oplever det, er værre end noget andet for mig.
Hun blev mere og mere selvsikker i sit liv som mor.
En kone, alt det der. Men også sit kreative liv.
Hun havde en meget klar idé om, hvor hun ville hen.
Hun længtes efter at gøre et godt stykke arbejde.
Hun længtes efter at få sin stemme hørt og få sin vision ud i verden.
Med visse mennesker
vil visse ting komme til at ske, hvis de fortsætter.
Hører du det?
Med Adrienne vil det altid være, hvad der kunne have været, hvad var...
Jeg føler bare en meget specifik slags tilfredshed,
når jeg går rundt i Midtown, og jeg ser Waitress på en Broadway-baldakin.
De fleste mennesker, der ser det show hver dag,
kommer fra forskellige samfundslag.
Kender ikke hendes historie.
De kender ikke engang historien, der ligger bag Waitress.
Og de dømmer udelukkende baseret på dens egen værdi
og har en utrolig oplevelse. Som kunstner
er det det bedste, vi kan håbe på.
Med hensyn til dette har hun gjort noget helt utroligt.
Kreativt begær, skab liv, og fejr livet,
og bidrag til verden.
Det er en del af at være kvinde.
Det er en del af at være menneske, tror jeg.
Efter vi har lavet dette interview, giver jeg dig dette bånd.
BENNETT MILLERS STEMME, VEN
Måske en dag er der en chance for, at dine børn vil se det.
Lækker baby.
Er der noget, du ønsker, de skal vide eller forstå
vedrørende dig på dette punkt i dit liv?
Jeg har dem ikke endnu,
men jeg tænker på dem.
Jeg ønsker virkelig, at de får et godt liv.
Ja, deres mor medvirkede i nogle film
og var på forsiden af blade
og blev beundret af et par mennesker,
men hun finder ikke noget af det så vigtigt,
som de vil være.
- Okay. Farvel. - Sig: "Farvel."
- Farvel, kamera. - Farvel.
Sophie, kan du vinke farvel til kameraet?
- Sig: "Farvel." - Farvel.
TIL KÆRLIGT MINDE OM ADRIENNE SHELLY
Tekster af: Anne Pedersen