PERUSTUU TOSITAPAHTUMIIN
Äkkiä nyt! Vie lapset! Pitää päästä kotiin!
Hullu nainen.
-Siinä paha missä mainitaan. Miten meni? -Hienosti.
-Saitko lähteesi? -Ilman muuta.
Hyvä.
Dana, panemme Rosenblumin juttuusi.
Anteeksi kuinka?
Tarvitset apuvoimia. En kestä hävitä Postille.
-Emme häviä Postille. -Puhumattakaan Journalista.
-Emme häviä Journalille. -Varsinkaan minun avullani.
-Mitä aiot tehdä? -Sain Sandbergin.
Puhuitko muka hänen kanssaan?
-Tapaamme ensi viikolla. -Milloin?
Haluan kuulla kaiken, mitä saatte kasaan maanantain etusivupalaveriin mennessä.
Sitä ennen vaihdatte muistiinpanoja.
-Koska ensi viikolla? -Aikaa ei ole vielä sovittu.
Eli kaikki tämä perustuu tapaamiseen, jota sinulla ei oikeasti ole.
Aika on vielä auki, mutta ensi viikolla.
-Sanoit, ettei ole sovittu. -Ei, vaan, ettei...
-Oletko tosissasi? -Ei. Olen.
Dana?
Hän sanoo vain "Sandberg" ja pääsee juttuuni?
Olen tuhat kertaa tullut luoksesi, eikä ikinä ole käynyt noin helposti.
Kerro minulta terveisiä.
Koska minulla oli juuri se tapaaminen, jonka luulet saavasi.
-Dana. -Mitä?
Helvetti.
-Odota hetki. -Minä tässä.
Kuulin, mitä tapahtui.
Rosenblum kertoo kaikille olevansa nyt jutussasi mukana.
En siedä sitä kerskailijaa.
Miksi imetät vielä? Jordan on jo yksivuotias.
Koska WHO suosittelee sitä kahteen ikävuoteen asti ja ylikin.
Pojan suu on jo täynnä hampaita, D.
Kohta hän osaa jo tavata "maito".
-Eikö se satu? -Se on hyvä tapa pysyä läheisinä.
-Miten pärjäät? -Paitani on jo melkein kuiva.
En tarkoittanut paitaasi.
Älä eristäydy.
En eristäydy. Mehän puhumme.
Tiedät, mitä tarkoitan. Tulet töihin, menet kotiin.
-Et tee muuta. -Olen yksinhuoltaja.
Jos et puhu kanssani, suosittelen puhumaan jonkun kanssa.
-Minulla on kaikki hyvin. -Ei minusta.
Kertoisin sinulle, jos ei olisi.
Nyt minun pitää mennä varmistamaan, että Rosenblum pysyy erossa jutustani.
-Miten menee, Manny? -Iltaa, neiti Canedy.
Näin pikkumiehen aiemmin. Ei enää niin pikkuinen.
Paraskin puhumaan.
Hei. Anteeksi, että olen myöhässä.
-Kuinka hän voi? -Nokkaunillaan.
Vieläkinkö? Toivottavasti ei ole tulossa kipeäksi.
Ei. Poika juoksi villinä puistossa.
-Piti viedä melkein väkisin pois. -Kiitos, Kaleshia. Menisit jo kotiin.
Siivoan loppuun, ja nähdään huomenna, sopiiko?
Selvä.
Täältä minä tulen.
Kerro hänelle kaikki.
ISÄN PERINTÖ
"Rakas Jordan,
haluan sinun tietävän, että pojat saavat itkeä.
Joskus itkeminen poistaa paljon tuskaa ja stressiä.
Sillä ei ole mitään tekemistä miehuutesi kanssa."
Isäsi kirjoitti sen.
Hän kirjoitti tämän kaiken. Vain sinua varten.
Ajattelin, että sinun pitäisi kuulla tämä, koska sinä itket paljon.
Rakas Jordan, jos luet tämän,
se tarkoittaa, että selvisimme jotenkin surullisista vuosista -
ja olet tarpeeksi vanha ymmärtämään kaiken, mitä aion sinulle kertoa.
Ensimmäisen kerran näin isäsi, Charles Monroe Kingin,
lapsuudenkotini olohuoneessa.
Oli kevät 1998, ja olin käymässä isoisäsi syntymäpäivillä.
Mitä Dwaynelle kuuluu? Mike, tule.
-Kerroin jo, että erosimme. -Kipinä voi syttyä uudelleen.
Katso veljeäsikin. Muistatko, kun hän ja Charlene erosivat?
Ihme, että Charlene huoli hänet takaisin.
Ei voi ikinä tietää. Soititko Dwaynelle?
Miksi olisin soittanut?
-Sanoit, että hän on täydellinen. -Äiti.
Töissä Wall Streetillä.
-Huippuyliopiston käynyt. -Tiedän.
-Puhuu italiaa. -Emme palaa yhteen. Se on loppu.
-Ei voi tietää. -Ei, äiti. Jotkut asiat vain tietää.
Kas, kas.
Anteeksi.
Rukous?
Siunaa meitä, Herra,
näillä lahjoilla, joita nautimme runsaudestasi -
Herramme Kristuksen kautta. Aamen.
-Aamen. -Aamen.
-Kukas täällä pössyttelee? -Hitto.
Tiedättehän, että täältä tuulee tuonne?
-Haluatko hatsin? -Tiedät, etten polta.
Pilvessä ei voi ajatella.
-Voisi auttaa rentoutumaan. -Olen rentoutunut.
Pitääkö minun sinusta rentoutua?
-Mitä? Sano nyt. -Joo, mimmi.
-Hyvä on, ehkä olen vähän A-tyyppiä. -Ja vähän vai?
Porukat hermostuttavat minua.
Miksi luulette minun yöpyvän hotellissa?
Samasta syystä kuin me poltamme.
Miksi äiti on pysynyt hänen kanssaan kaikki nämä vuodet?
-Äiti rakastaa häntä. -Se ei ole rakkautta, vaan pelkoa.
Hän pelkää jäävänsä yksin.
Niinkö se on, Mike?
Sellaistako naimisissa oleminen on?
Siis millaista?
Etkö pelkää jääväsi yksin?
En oikeastaan.
Joskus toivon, että hän jättäisi minut rauhaan.
-Mutta oletko onnellinen? -Joo.
-Tapellaan kyllä, mutta joo. -Huomaatko, että toivoa on.
Minun pitää vain löytää oikea kundi.
Onnea matkaan.
Miehet ovat ylellisyyttä, eivät välttämättömyyksiä.
-Hitto. -En vitsaile.
Näköjään et.
-On kylmä. Nähdään sisällä. -Hyvä on.
-Hei. -Hei.
Olen isäsi ystävä.
-Oletko Dana vai Gwen? -Dana.
Se toimittaja.
Entä sinä?
Olen ylivääpeli Charles King, palveluksessanne.
-Olet sotilas. -Kyllä, rouva.
Isäsi oli aikanaan kouluttajani.
Tulin vain ripustamaan tämän hänelle.
Aikainen syntymäpäivälahja.
761. panssaripataljoona.
Toisen maailmansodan urheimpia miehiä.
Isäsi ja minä olemme panssarimiehiä, joten ihailumme kohde on yhteinen.
Mitäs sanot?
Se on kaunis.
-Onko tuo pointilismia? -Kyllä vain.
Niin kuin Georges Seurat.
Vie vähän enemmän aikaa, mutta minusta se on sen arvoista.
-Sinäkö piirsit tuon? -Kyllä, rouva.
Teknisesti ottaen se on maalaus.
Mutta en syytä sinua siitä.
Kessu puhuu sinusta paljon.
-Niinkö? -Jatkuvasti. Kaikista teistä kolmesta.
Hän on ylpeä teistä.
-Onko hän täällä? -Kyllä. Hän on ulkona kuistilla.
Käskin odottamaan, kunnes saan tämän ripustettua.
Odota hetkinen.
-Huomenta, isä. -Hyvää huomenta.
Hyvää syntymäpäivää.
Se on vasta huomenna,
mutta nämä ovat sikareita, joten älä näytä äidille.
Kiitos, kultaseni.
Hei, tuo ystäväsi sisällä.
-Saiko hän tauluni ripustettua? -Ei vielä, mutta tykkäät varmasti.
Eikö hän olekin lahjakas? Ja hyvännäköinen.
-Tapasiko Gwen hänet jo? -Ei, hän on ollut äitisi kanssa menossa.
Sano, että unohdit jotain hotelliin, ja siskosi lainaa autoasi.
-Isä. -Kunhan yritän auttaa.
-Älä. -Hyvä on.
Anteeksi? Hei.
Voisinko pyytää palvelusta? Unohdin kännykkäni hotelliin,
ja siskoni pitää lainata autoani, kun hän palaa.
Antaisitko minulle kyydin?
-Haittaako, jos avaan radion? -Ei. Avaa vain.
-Millaisesta musiikista pidät? -Siellä pitäisi olla CD sisällä.
-Ikivihreitä? -Joo, tämä on The Spinners.
-Et pahemmin puhu, vai mitä? -Puhun kyllä.
-Siis jos on jotain sanottavaa. -Selvä.
-Oliko isäni siis koulutusupseerisi? -Kyllä.
Hän opetti, kuinka olla sotilas.
Olin onnekas, että tapasin hänet. Ja äitisikin.
He ovat tukeneet minua.
Hyvä.
Liikettä! Pitääkö käskeä?
Anteeksi.
Voit viedä tytön pois kaupungista, mutta et kaupunkia tytöstä.
Koska olen toimittaja, minun on kysyttävä.
Miten vanhempani ovat tukeneet sinua?
Minulla on avioero menossa.
-Olen pahoillani. -Älä ole.
Äitisi on hyvä kuuntelija,
ja isäsi kutsuu minut aina katsomaan jalkapalloa.
-Isäni? -Kyllä.
Älä ymmärrä väärin. Rakastan omia vanhempiani,
mutta tuskin olisin selvinnyt ilman sinun vanhempiasi.
-Miksi vaikutat niin yllättyneeltä? -Et kasvanut heidän kanssaan.
-Entä sinä? -Mitä minusta?
Tapailetko jotakuta?
Yllättävää, etteivät vanhempani kertoneet, vaikka puhutte niin paljon.
Olen sinkku. Tuore sinkku.
Kuule, minun pitäisi tulla huomenna grillaamaan sinne.
Voin ottaa sinut kyytiin, jos haluat.
Joo, se sopii hienosti.
-Käykö yhdeksältä? -Aikaista.
Sopii hyvin.
En halua siivousta. Tulkaa myöhemmin.
-Charles King täällä. -Kuka?
-Ylivääpeli Charles King -Hitto.
-Mitä kello on? -8.49.
Tilasin kyllä herätyksen. Anteeksi.
Älä huolehdi.
Tulen ihan kohta.
Ei hätää. Kaikessa rauhassa.
Ei kestä kauaa. Lupaan sen.
-Kun olet valmis, odotan täällä. -Hemmetti!
-Olen niin pahoillani. -Odotus kannatti.
-Hei. -Hei.
-Onko sinulla nälkä? -Voisin kyllä syödä.
Hyvä. Sinun jälkeesi.
Mikä sai sinut liittymään armeijaan?
Kuri. Matkustaminen.
Ja rakastan maatani, joten olen aina halunnut palvella sitä.
Lisäksi maastokuosi korostaa silmiäni.
-Se on rankka tapa tienata elantonsa. -Todellakin, rouva.
Ei sinun tarvitse rouvitella.
Tiedän. En haluaisikaan.
-Belgialainen vohveli. Röstiperunat. -Kiitos.
Ja tässä valkuaiskokkeli ja kaurapuuro.
-Mainiota. -Panin vähän lisää tummaa sokeria.
Oletko varma, ettet halua hedelmiä tai jotain?
Ei kiitos. Kiitos, rouva.
Kerro, jos tarvitset jotain.
-Anteeksi. Hei. -Hei.
Haluaisin röstiperunoihin tulista kastiketta -
ja niitä saisi vähän lämmittää, kiitos.
Selvä.
-Kauanko olet ollut armeijassa? -Odota hetki.
No niin, kiitos.
Yksitoista vuotta.
Aion olla vielä yhdeksän ja toivottavasti eläköityä sotilasmestarina.
Sitten haluan keskittyä taiteeseen.
-Kuka on lempitaiteilijasi? -Kysyt paljon kysymyksiä.
Ammattitauti.
No, jos sinun on pakko tietää, niitä on kaksi.
-Georges Seurat? -Joo.
-Ja Claude Monet. Oletko kuullut hänestä? -Totta kai.
Hän on ykkössuosikkini.
Siis yritän vähän pointilismia, mutta Monet'n tyyli...
Kuka häntä voisi ylittää?
Sinulla on vähän... Juuri siinä.
Toisella puolella.
Joo, nyt levitit sitä. Anna minun...
-Sopiiko? -Joo.
-Sain vähän pois. Jep. -Kiitos.
Näin joitain Monet'n teoksia New Yorkin Metissä.
En ole ikinä käynyt New Yorkissa.
On ihan toista nähdä siveltimenjäljet läheltä.
En ole oikeasti nähnyt yhtään Monet'ta.
Sinun pitäisi tulla käymään.
Katsomaan maalaustako?
Ehkä tulenkin.
Katsopa tätä.
Jee.
-Hei. -Hei, Charles!
Hei, tulkaapa tapaamaan ylivääpeli Kingiä.
-Herrat. -Kutsu vain äijiksi.
Miksi kukaan ikinä haluaisi tehdä niin?
En tajua. Ymmärrätkö, mitä tarkoitan?
Ai, mitä? Eikä. Alat käydä kuumana.
Luulin, miesten olevan ylellisyyttä eikä välttämättömyyksiä.
Aiotko vain seisoskella vai tuletko auttamaan minua?
Onneksi näit hänet ensin.
-Kiitos, että tulit, poika. -Kiitos ruoasta.
-Nähdäänhän taas pian? -Kyllä. Totta kai.
-Oletko jo lähdössä? -Olen. Kyllä, rouva.
-Tarkoitan, että joo. -Oletko varma?
Olin juuri tuomassa jälkiruokaa.
-Kunpa voisin. -Tuoretta omenapiirakkaa.
Minulla on puhelintreffit tyttäreni kanssa.
Hän asuu äitinsä kanssa Texasissa,
ja pitää ehtiä ennen kuin hän menee nukkumaan.
Totta kai.
No, jos joskus tulet New Yorkiin katsomaan sitä Monet'ta, etsi minut.
Takuulla.
-Pidä huolta. -Samoin.
Mitä?
Haloo?
-Voinko puhua Danan kanssa? -Puhelimessa.
Hei. Täällä puhuu ylivääpeli Charles King.
Hei, Charles.
Isäni sanoi antaneensa numeroni.
Kolme viikkoa sitten.
Joo. Onko nyt hyvä hetki jutella?
Minulla on tässä vähän hommaa.
Ai, selvä. Voin soittaa myöhemmin.
Ei. Ei haittaa. On minulla vähän aikaa.
Kuule, Dana. Olisin soittanut aikaisemmin.
Mutta...
Halusin vain... olla rehellinen,
ja avioeroni on juuri nyt selvitetty.
En halua mutkistaa asioitasi.
Ei, et mutkistakaan. Et mitenkään.
Siksi juuri soitankin sinulle nyt.
Sinun on ajateltava tytärtäsi.
Niin aina tulen ajattelemaankin.
Ei se muutu mihinkään.
Haluan sinun vain tietävän, että sinulla ei ole mitään syytä huoleen.
Lupaan sen.
Ihan reilua.
Haloo?
Dana, olen ajatellut sinua.
Paljon.
No, olihan sinulla kolme viikkoa aikaa.
Paljon onnea vaan
Paljon onnea, rakas äiti
Paljon onnea vaan
No niin, puhalletaan ne. Valmis?
Nyt sitten suut makeiksi.
Täältä tullaan.
No niin.
Nyt vähän jäähylle.
Äiti tarvitsee pienen tauon.
-Kukkuu, isi! -Mistä sinä puhut?
-Mitä? -Okei.
Mitä sinä katsot?
-Mitä sinä höpötät, hassu poika? -Kukkuu, isi!
Lisää biisejä
-Haloo? -Hei, Charles tässä. Miten menee?
Nyt jo paremmin.
Siellä ei juuri ole mustia, saati mustia naisia.
Jos mokaan, ei tule toista mahdollisuutta.
Ihan kuin olisin lipunkantaja kaikille niille mustille,
jotka haluavat sinne töihin.
Ymmärrän sen.
Mutta etkö rakastakin työtäsi?
Se on New York Times. Totta kai.
Se on haaveiden täyttymys toimittajalle.
Inhoan New Yorkia vain kun on kuumaa ja hiostavaa.
New Yorkissa ei ole niin kuumaa. Irakissa vasta kuuma onkin.
-Oletko ollut Irakissa? -Myös Kuwaitissa. Desert Storm.
-Vau. Oliko se hirveää? -Tarpeeksi hirveää.
Kuule, voinko soittaa myöhemmin?
Minun pitää tavata kohta päällystöä, enkä halua myöhästyä.
Joo, totta kai. Soita huomenna.
-Hyvä on. Hei hei. -Hei hei.
-Sulje luuri. -Sinä suljet.
Ei, vaan sinä.
-Teemmekö me oikeasti näin? -Näköjään.
Selvä.
-Aiotko katkaista vai et? -Hei hei.
Hei hei.
Luuletko haluavasi lisää lapsia?
Ilman muuta. Olen aina halunnut ison perheen.
-Miten tyttäresi on suhtautunut? -Christinako? Hän on mahtava.
Kaunis. Hän kuuntelee. Fiksu.
Paljon minua fiksumpi, se on varma.
Odota hetkinen.
Se oli...
Se oli stressaavaa.
Stressaavaa kaikille.
Miten selvisit siitä?
Mitenkö selvisin? Se oli...
Se tuntui epäonnistumiselta.
Yritin saada sen toimimaan.
Mutta me olimme nuoria.
Olimme lapsia, jotka yrittivät saada sen toimimaan ja...
Molemmissa oli vikaa, joten...
Se sattui.
Ikävää, että sinua sattui.
Hei, ei...
Pärjään ihan hyvin.
Ja on ihanaa olla isä.
Yksi parhaista asioista, mitä minulle on tapahtunut.
Jos en olisi selvinnyt siitä, en puhuisi kanssasi.
Joskus illallisen jälkeen isäni sanoi lähtevänsä ostamaan maitoa.
En ikinä ymmärtänyt, kuinka äiti saattoi istua paikoillaan -
katse maassa.
Hän tiesi isän suhteesta.
Koko kaupunki tiesi.
Yhtenä iltana minulle tuli paha flunssa,
ja äitini piti lainata naapurin autoa viedäkseen minut sairaalaan.
Muistan kuinka makasin kuumehoureissani takapenkillä.
Kun nostin päätäni,
huomasin meidän ajelevan ympäri parkkipaikkaa yhden baarin lähellä.
-Kuinka vanha olit? -Seitsemän.
Hän etsi isän autoa.
-Löysikö hän sitä? -Ei.
Isä sanoi, että jäi äidin ansaan, koska hän alkoi odottaa minua.
Molemmat olivat yhtä ansassa.
Miltä se sinusta tuntui?
Kuule, sinä utelet minusta kaiken.
Yrität saada minut avautumaan.
Taitaa olla jo myöhäistä.
-Mitä sanoit? -Kuulit kyllä.
Kunhan vitsailen.
Puhuimme jo tarpeeksi minusta.
Mitä sinä teet? Siis silloin kun et tee nuorista miehistä sotilaita.
Jos en piirrä tai maalaa...
olen kuntosalilla.
Hyvä. Minäkin tykkään kuntosalista.
Hieronnan ja mehubaarin smoothieiden takia.
Käytkö muka salilla, mutta et treenaa?
No, en ole ihan treenaavaa tyyppiä.
Mutta liikun kyllä.
Tässä kaupungissa on käveltävä.
No, ne hieronnat -
tai mehut ja smoothiet, kaikki se,
mitä teetkään...
tuntuu toimivan.
Minusta olet kaunis.
-Pidätkö siitä kundista vai et? -En voi. Hän on sotilas.
Isäni oli sotilas.
Ei hän aina tepastele univormussa.
-Se olisi kyllä kuumaa. -Voi tyttöä!
Hän on eronnut. Ja hänellä on 9-vuotias tytär.
-Entä sitten? -Onko hän hyvä isä?
Siltä vaikuttaa. En tiedä. Hän ei ole ihan tyyppiäni.
Hei, etkö sanonutkin hänen olevan mukava?
-Ja hän on söpökin? -Jestas, todellakin.
Mistä sitten kiikastaa?
-Oletko liian hyvä hänelle? -Senkin porvariämmä.
Tuskin tunnen häntä. Olemme puhuneet vain puhelimessa.
Jos päästät hänet kylään, älä ajele sääriäsi.
-Mitä? -Tunnen sinut.
Et ikinä olisi miehen kanssa ainakaan ensimmäistä kertaa -
ilman kuorintaa, kostutusta ja karvojen ajelua.
Luoja, ihan totta.
Sama minulla.
Anteeksi, etten voi tulla hakemaan.
Ei hätää. Tiedän, että olet töissä.
Jos liikenne luistaa, ehdit tänne puoli kolmen maissa.
Voisin minä hotelliinkin mennä.
-Ei se haittaisi. -Et tietenkään. Älä höpsi.
Tai siis ellet... Haluaisitko asua hotellissa?
En. Ei, ei tarvitse.
-Hyvä. -Selvä. Hyvä.
Ai niin, taksimatka LaGuardiasta on korkeintaan 30 taalaa.
Annan yleensä tippiä, jos kuski auttaa laukkujen kanssa.
Äläkä anna ajaa Queensboron siltaa.
Selvä, kenraali.
Toivottavasti koulutukseni ja kaikki panssaritaistelut Irakissa -
ovat valmistaneet minua tarpeeksi New Yorkia varten.
Lepo, neekeri.
-Ja jos en selviä... -Luoja.
Tiedät minun yrittäneen.
Soitathan äidille ja kerrot, että rakastan häntä?
Charles, voit jo lopettaa.
Arvaa mitä?
-Arvaa. -Mitä?
-Lännessä on itä. -Olet niin korni.
Pois puhelimesta nyt!
Hei, kuuletko?
-Kyllä. Täälläpä hyvinkin. -Anteeksi, Manny.
Ei se mitään, neiti Canedy.
Vieraanne on saapunut. Lähetänkö hänet ylös?
-Kyllä, kiitos. Jätin avaimen. -Se on minulla tässä.
-Antaisitko hänelle hetkeksi? -Totta kai. Hän tahtoo puhua.
Pääsin ehjänä perille. Tehtävä suoritettu.
Mukava kuulla. En palaa pariin tuntiin.
Ei se mitään. Minulla on luonnoslehtiö. Hoida työsi.
Hyvä. Voit ottaa mitä vain jääkaapista.
-Selvä. Nähdään myöhemmin? -Se on hän.
-Annatko vielä Mannylle? -Selvä. Odota.
-Niin? -Manny, hän on ensi kertaa New Yorkissa.
-Auta häntä, jos hän tarvitsee jotain. -Selvä.
Onko hänellä muuten kuluneet lenkkarit?
-Mahdollisesti likaiset? -Kyllä.
-Selvä. Voit lähettää hänet ylös. -Hyvä on.
-Hän sanoo, että voit mennä ylös. -Mainiota.
-Kiitos. -Eipä kestä.
Onko hän siellä?
Mitä viivyttelet? Ala mennä jo.
Minulla on liikaa hommia.
Hitot töistä! Mene.
Kas tässä.
-Neiti Canedy. -Manny.
Heipä hei.
-Kuinka päiväsi sujui? -Hyvin.
-Entä sinun lentosi? -Hyvin.
Tervetuloa kotiin.
-Tuoksut hyvältä. -Kiitos.
Toin sinulle jotakin.
-Tämä on sinulle. -Voi ei.
-Pidätkö siitä? -Pidän.
Yritin kovasti kuvitella sinua.
-Mitä? -Valehtelen.
-Otin mallia tuosta kuvasta. -Jestas.
Kiva, että tykkäsit.
Tiedän, että saavuit juuri,
mutta meidän pitäisi varmaankin puhua nukkumisjärjestelyistä.
Minulla on vuodesohva. Se on aika mukava.
Se käy hyvin.
Sohvalla nukkuminen ei haittaa.
Miksi näytät hermostuneelta? Mitä luulit minun sanovan?
En näytä hermostuneelta.
En vain halua luoda mitään epärealistisia odotuksia.
Minä odotan, että minulla on mukavaa.
Enkä epäile sitä. Olenhan sinun kanssasi.
-Oletteko päättäneet? -Olemme.
-Olen valmis. Entä sinä? -Joo.
-Mitä tuo on? -Oliiviöljyä.
Minulle simpukkapasta ja alkuun Caprin salaatti.
Ilman muuta. Entä teille, herra?
Ottaisin caesarsalaatin.
Siinäkö kaikki?
-Odottaisitteko hetken? -Totta kai.
Kiitos.
-Mitä? -Caesarsalaattia saat missä tahansa.
-Kokeile pastaa. -Paljon hiilareita.
Syöt kaiket päivät armeijan sapuskaa. Älä viitsi.
Mistä tiedät, mitä tykkään syödä?
Ottaisit siihen edes grillattua kanaa tai jotain.
Hyvä on.
Olen niin iloinen, että tulit.
Haluan vain, että nautit viikonlopustasi ja sinulla on...
Maistut oreganolta.
Millainen teatteri tuo on?
Se on off-Broadway-teatteri.
-Olemmeko siis Broadwayn lähellä. -Ei.
On olemassa off-Broadway, ja sitten vielä off-off-Broadway.
Onko Broadwaylla oikeasti siis mitään?
Kyllä, mutta kyse ei ole kadusta.
Kyse on talon koosta.
-Talon? -Kuinka monta istumapaikkaa on.
-Talossako? -Niin.
-Selvä. Siis teatteritalossa. -Niin.
Ihan kuin ajattelinkin.
Charles, arvostan tapoja,
mutta et voi kävellä jalkakäytävän ulkopuolella.
Tämä on New York. Liikaa ihmisiä.
Anteeksi. En mahda sille mitään.
Se on vain tapani.
Arvaa mitä? Pyydän anteeksi. Kiitos. Maailma tarvitsee enemmän herrasmiehiä.
Tämä on off-off-Broadway-suukko.
Tämä on off-Broadway-suukko.
Ja tämä on...
Broadway.
Ja parhaan suudelman Tony-palkinnon saa...
Ei, hetkinen. Kuka helvetin Tony?
Varovasti.
Käyn ihan nopsaan raikastautumassa.
Jääkaapissa on vettä sun muuta, ota mitä vain.
Selvä.
Hän on niin upea.
Ei.
Tarvitsetko jotain?
Joo, ehkä pari lisätyynyä ja huovan.
Punaviini alkoi ramaista minua.
Ajattelin, että voisit ehkä nukkua sängyn toisella puolella.
Jos haluat.
Joo. Se olisi kivaa.
Meidän pitäisi lopettaa.
Joo, anteeksi. Johtuu siitä oreganosta.
-Hyvää yötä. -Hyvää yötä.
-Kuka matkustaa kuntoiluvehkeet mukanaan? -Minä.
-Nukuit hyvin. -Nukuin hyvin.
Nukuit hyvin.
Nyt saat panna nuo kaikki pois.
En ole vielä juonut kahviani.
Minä muistin. Juot mustana, vai mitä?
Niin juon.
Hyvä on. Sinun pitää nyt nousta,
käydä suihkussa ja pukeutua. Sitten lähdemme lenkille.
Haluan nähdä kaupunkiasi enemmän. Sopiiko?
Ja minä enemmän sinun kaupunkiasi.
Osavaltiosi, postinumerosi.
Haluan nähdä suuntanumerosi ja sosiaaliturvanumerosi.
Haluan nähdä passisi, sotilaspassisi, veriryhmäsi.
Näytä minulle kaikki.
Luoja! Haluan nähdä kaiken.
Minähän sanoin.
-Yrität todella pilata minut. -Tykkäät kuitenkin.
-Koska näytät minulle sen Monet'n? -Säästän parhaan viimeiseksi.
Enhän minä yhdessä viikonlopussa voi koko kaupunkia esitellä.
Sitten minun pitää varmaankin palata.
-Odota. -Mitä? Mitä?
-On käytävä suihkussa. -Nytkö?
-Kyllä. Nyt. -Miksi?
-Siksi. -Ei.
Palaan ihan kohta.
TÄYDELLINEN TYYPPI
-Pidän tuon mielessä. -Sulje verhot.
Selvä.
Hidasta.
Pidätkö siitä?
Se on ihana.
Se on niin kaunis.
Kiitos.
...puoli vuotta myöhemmin
Mitä?
Miksi nousit ennen minua?
Vain neljä päivää aikaa. Nyt on joulunaika New Yorkissa.
Ylös ja hommiin.
-Oletko valmis? -Joo.
Tule esiin. Näytä minulle.
Charles. Tule tänne, ole kiltti.
-Oijoi. -Enpä tiedä.
Kokeillaan takkia. Tule nyt.
-Näytän jonkun kirjanpitäjältä. -Huippukirjanpitäjältä.
Tiedätkö, paljonko nämä vaatteet maksavat?
Se on joululahja.
-Ei, en voi antaa sinun maksaa. -Minä haluan.
Tiedän, ettet välitä vaatteista.
Koska vaatteet eivät tee miestä, kulta.
Mutta mies voi tehdä vaatteet, kulta.
Sitä paitsi teet kovasti töitä.
Ansaitset muutakin kuin roikkuvat farkut ja T-paitoja.
Tykkään farkuistani.
-Entäs vaarilenkkarit? -Mikä vaari?
Käyttäisit niitä vain kuntosalilla.
-Käytännölliset ja oikein mukavat. -Ja nuoko eivät ole?
Älä viitsi. Et voi sanoa, ettet tykkäisi.
Katso itseäsi. Hymyile. Näethän?
Hyvä on.
Pidän lenkkarini ja maksan puolet.
-Charles! -Puolet!
-Kulta. Haluan, että olisit tyttöystäväni. -Mitä?
Haluan, että olet naiseni. Niin kuin virallisesti.
Mitä tarkoitat? Ai, niin kuin vakinaista suhdettako?
Tiedät tarkalleen, mitä tarkoitan.
-Naurattaako se? -Ei. Se vain...
-Se vain mitä? -Olemme aikuisia.
Niin. Tarpeeksi aikuisia sitoutumaan toisiimme.
Charles.
Älä sano nimeäni noin.
-Voimmeko jatkaa myöhemmin? -Emme.
-Meillä on vieraita. -Odottakoot.
Jooko?
-Hyvää joulua! -Hei.
Hyvää joulua!
-En halua hänen loukkaantuvan. -Ei. Ei se ole aikeeni.
Tiedän, ettei ole, mutta niin voi käydä.
Sanoiko hän "virallisesti"?
-Suloisinta, mitä olen ikinä kuullut. -Voi ei.
-Tuon vuoksi kuolisi. -Niin kornia.
-Hän ei voi sille mitään. Hän on sotilas. -Itse et mahda. Olet rakastumassa häneen.
-Olet ihan lätkässä. -Enkä ole.
En ole nähnyt sinua tuollaisena.
-Millaisena? -Niin kuin tykkäisit hänestä.
-Tietysti tykkään. -Ei, vaan ihan oikeasti.
Niin kuin todella tykkäisit.
-Haluan drinkin. -Viiniä vai...?
On joulu, tarvitsen drinkin.
-Olet sitten kiltti hänelle. -Kyllä, rouva. Niin olenkin.
-Sanoit, että... -Ei, haluan viskiä.
Olit tosissasi hänen pyllystään. Kolikko kimpoaisi tuosta.
-Nyt on se aika vuodesta. -Hou-hou.
Kerro yksi juttu.
Onko hän hyvä sängyssä?
Emme puhuisi tästä, ellei hän olisi.
Voi luoja.
-En tahdo sitä. -Niin.
-Hän on hyvä tyttö. -Erittäin hyvä tyttö.
-Hän oli... Älä puhu minulle noin. -Ei, niin kuin mukava tyttö.
-Julie? -Niin, Judy-rouva.
Joo, oli kova puhumaan.
-Aiotko vastata kysymykseeni? -Mihin kysymykseen?
-Siihen, mistä puhuimme aiemmin. -Tiedäthän, että välitän sinusta.
-Miksi meidän pitää määritellä suhteemme? -Koska meillä on suhde.
Mutta mikä on kiireenä?
Ei mitään kiirettä. Olemme olleet puoli vuotta yhdessä.
En tahdo luopua urastani seuratakseni sinua sotilastukikohtiin.
-Kuka sellaista on sanonut? -Etkä edes asu täällä.
-Tapailetko jotakuta muuta? -Mitä?
-Tapailetko jotakuta muuta? -En.
Olen tosissani.
Ei. En tapaile.
En ikinä pyytäisi sinua luopumaan urastasi.
Tiedäthän sen?
Joo, tiedän.
En sano, että tästä tulee helppoa, mutta saamme tämän onnistumaan.
Miten voit olla niin varma?
En voikaan.
En osaa ennustaa tulevaisuutta, mutta tiedän, että meillä on mahdollisuus.
Luotatko minuun?
Joo.
Ole sitten tyttöystäväni. Virallisesti.
Minähän olen jo.
Olisit voinut sanoa sen aiemmin, vai mitä?
Sinun piti ansaita se.
Kohta on sinun vuorosi.
Näytä tietä.
Jätä ne auki.
Kulta.
Hidasta, hidasta.
Odota.
Haluatko kyydin?
Tiedäthän, ettei lentokentälle ole mukava ajaa näin aikaisin.
Ulkona on hyytävän kylmä.
Voisit panna tämän puun alle.
-Vieläkö yksi? -Tämä on Mannylle.
-Ovimiehellekö? -Se on Metsin lippis. Hän on Queensistä.
En tiennyt, että olette ystäviä.
-Olemme kavereita. -Ai, kavereita.
-Tiesitkö, että hän on merijalkaväkeä? -Ei. Hän ei koskaan maininnut siitä.
Koska ette ole kavereita.
Tämä on sinulle.
-Vaarimusiikkiasiko? -Hei, se on aikuisten musiikkia.
-Hullu nainen. -Olenko?
-Mitä? -Hullu.
Et missään nimessä.
-Soitan, kun laskeudun. -Ole varovainen.
Lupaan olla.
Voit jättää osan uusista tavaroistasi tänne.
Voin tehdä tilaa kaappeihin. Jos haluat.
-Haloo? -Arvaa mitä.
Lännessä on itä.
Olen tosissani.
No, mitä?
Teemme kokonaisen juttusarjan rodusta USA:ssa.
Kirjoitan yhden niistä ja minut halutaan päätoimittajaksikin.
Suurin tilaisuus, jonka he ovat ikinä antaneet minulle.
Hei, onneksi olkoon!
Mutta jos en onnistu, urani NYT:ssä on käytännössä ohi.
-Älä nyt. -Ei, olen tosissani. Saisin potkut.
En voi menettää tätä työtä.
-New York on liian kallis, ja... -Lopeta.
Kuule, sinut valittiin, koska olet pätevä -
ja teet erinomaista työtä.
Olen sinusta ylpeä.
Kiitos, kulta.
Enkä malta odottaa lukea kirjoitustasi.
Minun on alettava lentää Akroniin viikoittain ennen kuin kirjoitan mitään.
En odota sitä kovin innolla.
No, anna minulle pari viikkoa aikaa.
Kunhan saan uudet sotilaani kuntoon, yritän lentää sinne.
-Niinkö? -Joo.
Se olisi ihanaa.
Soititte ylivääpeli Charles Kingille. Jättäkää viesti äänimerkin jälkeen.
Hei, kulta. Selviydyin Akroniin.
Olen tainnut tulla sairaaksi tästä reissaamisesta.
Kiitos.
Oli miten oli, en malta odottaa näkemistäsi.
Soita myöhemmin. Moikka.
Soititte ylivääpeli Charles Kingille. Jättäkää viesti äänimerkin jälkeen.
Charles, missä olet?
Alan huolestua.
-Charles? -Hei, kulta.
-Missä olet? -Olen sairaalassa.
Yhden sotilaani vaimo synnytti juuri.
Olen yrittänyt soittaa.
Olen pahoillani. Minun piti tulla sairaalaan auttamaan häntä.
Auttamaan missä?
Dana, hän on 19-vuotias. Häntä pelotti ja hän tarvitsi minua.
Eikö sairaaloissa ole puhelimia?
Täällä oli aika hektistä.
Yritin, mutta en päässyt.
Mistä alkaen avustaminen synnytyksissä on kuulunut toimenkuvaasi?
Mennäänkö nukkumaan ja puhutaan siitä aamulla?
Nyt on aamu. Olen kipeä ja Ohion Akronissa odottamassa sinua.
Luulin, että jouduit lento-onnettomuuteen.
Anteeksi. Olisi pitänyt soittaa, mutta minun on oltava miesteni tukena.
Entä minun tukenani?
Virallinen tyttöystäväsi. En ole nähnyt sinua kahteen kuukauteen.
Kulta, kuusi viikkoa vasta.
Et taida ymmärtää, kuinka loukkaantunut olen.
-Hänen vaimolleen tuli komplikaatioita. -No, millaisia?
En tiedä tarkalleen.
Olet siis ollut siellä koko yön, etkä tiedä mitään?
Tiedän vain, että hän tarvitsi keisarileikkauksen.
Selvä.
Ehkä sinä olet se, joka tapailee toista.
-Mitä? -Siksikö jäit lennoltasi?
Mitä? Ei. Ei.
Haluatko puhua hänen kanssaan? Hän on vaimonsa luona.
Voit määrätä sotilaasi sanomaan, mitä haluat.
Hei, Dana. Puhut hulluja.
Olen istunut tuntikausia hotellihuoneessa odottamassa sinua.
Miksi valehtelisin?
Et edes viitsinyt ilmoittaa, ettet ole tulossa.
-Rauhoitu. -Minun ei tarvitse.
Me... Sinä... Et voi tehdä näin. Hyvästi.
-Hei, Manny. -Tervetuloa takaisin, neiti Canedy.
Sait lähetyksen.
-Ei kai haittaa, että vein sen ylös. -Kiitos.
-Mitä teet täällä? -Dana, minä mokasin.
-Olen pahoillani. -Et voi vain ilmaantua näin.
-Emme ole puhuneet viikkoihin. -Koska et vastaa puheluihini.
Koska en halunnut puhua kanssasi.
Anteeksi, etten tullut Akroniin.
Olet oikeassa. Minun olisi pitänyt soittaa.
En yhtään tiennyt, missä olit.
-Tai kenen kanssa. -En ollut kenenkään kanssa.
Dana.
Kulta.
En ole kuin isäsi.
En ikinä olisi toisen naisen kanssa.
-Rakastan sinua. -Etkä rakasta.
-Kyllä rakastan. -Ei, rakastat miehiäsi.
-Minä olen vain paremman näköinen. -Ei. Dana.
Rakastan sinua.
Saatoin antaa sinulle syyn jättää minut, mutta en ikinä jätä sinua.
Minä rakastan sinua.
Minäkin rakastan sinua.
En ole menossa mihinkään.
Voit luottaa siihen. Onko selvä? Voit luottaa siihen.
Onko selvä?
Rakastan sinua niin paljon. Anteeksi.
Kamalasti anteeksi.
Tuo väri kyllä sopii sinulle.
Joskus unohdan, että olet sotilas.
Voinko kysyä sinulta jotain?
Olenko ikinä voinut estää sinua?
Millaista taistelussa on?
Isäni ei ikinä puhu Vietnamista.
Sinä et ikinä puhu Irakista.
Totta puhuen en muista kovin paljoa.
Tuoksuja.
Ääniä.
Koulutus ottaa vallan. Joten se on aika sumuista.
-Pelottiko sinua? -Totta kai.
Oletko oikeasti tappanut jonkun joskus?
Kuinka voi olla sotilas ja uskoa Jumalaan?
Minä uskon pahuuteenkin.
Suojelen ihmisiä, jotka eivät pysty suojelemaan itseään.
Kovaa työtä! Kovaa työtä!
Kaikki toiseen muodostelmaan.
Hei! Poika, mikä sinua vaivaa.
Takaisin jonoon. Mikä sinua vaivaa, poika!
Heti tänne. Mikä sinua vaivaa?
Perseesi on muodostelman ulkopuolella. Marssia nyt!
Tiedätkö, mitä tarkoitan? He odottavat tuossa.
-Kyllä, ylivääpeli. -Kärrynpyörä!
-Oletko ihan sekaisin? -Ei, ylivääpeli.
Olemme kadulla, ja sinä näytät tosi heikolta.
-Näetkö heidät? -Kyllä.
He ovat valmiita kuolemaan puolestasi.
Katso heitä. Valmiina kuolemaan puolestasi.
-Väsyttääkö? -Kyllä, herra ylivääpeli.
Liikuta jalkojasi.
Kannan sinut reppuselässäni. Ketään ei jätetä.
-Ketään ei jätetä, onko selvä? -Kyllä, ylivääpeli.
-Pitääkö minun kantaa sinua? -Ei.
-Tule reppuselkään, niin kannan. -Ei!
Tiedän, että vedät vielä sitä röökiä.
-Kyllä, ylivääpeli. -Sinun on päästävä eroon siitä.
Mene muodostelmaani. Menoksi.
Jatketaan! Työtä, työtä.
No niin, Imhoff! Ei enää hidastelua, onko selvä?
-Niin sitä pitää. Antakaa kuulua. -Kovaa työtä.
-Työtä, työtä.
Kovaa työtä, työtä.
Anteeksi.
-Charles? -Dana.
-Oletko kunnossa? -Olen.
-Oletko turvassa? -Olen.
-Missä olet? -Toimituksessa.
Katsotko tätä?
Voi ei. Voi luoja!
Toinen lentokone törmäsi juuri toiseen rakennukseen.
Haluan, että menet kotiin ja pysyt siellä.
Soita vanhemmillesi. Käske heidänkin pysyä kotona.
Älä tee mitään ennen kuin kuulet minusta.
-Joo. Selvä. Ymmärsin! -Älä tee mitään.
-Minun on mentävä. -Charles. Odota.
-Olethan varovainen? -Sinä myös.
-Okei. -Hyvä on. Heippa.
-Hei, kulta. Miten koulussa meni? -Hyvin.
-Voinko tulla? -Et.
-Haluatko jutella? -En.
Jordan Monroe King, katso minua.
-Jestas! Mitä tapahtui? -Jouduin tappeluun.
-Kenen kanssa? -Lancen.
Soitan rehtorille.
-Ja haluan puhua sen pojan vanhemmille. -Ei, äiti.
-Vasikat saavat kuonoon. -Mitä?
Jos kantelen, kuolen.
Jordan, miksi tappelit?
He kutsuivat minua "vakruksi". Valkoiseksi nekruksi.
-He sanoivat kaikenlaista. -Kuten mitä?
Miksi en ole hyvä koriksessa, jos olen musta?
Voi, kulta pieni.
He sanoivat, ettei isäni ollut sotilas.
He sanoivat, että jos hän on musta, hän on varmaan vankilassa.
Selvä.
Tule kanssani.
Riisu takkisi. Istu alas.
-Olenko pulassa? -Et.
Lue se.
Ääneen.
"Jordan, olet afroamerikkalainen.
Kukaan ei voi ikinä riistää sinua sinulta.
Sinua koetellaan ihonvärisi ja silmiesi värin takia.
Mutta anna luonteesi ja hyveidesi loistaa kaikessa, mitä teet.
Äläkä ikinä unohda, mistä olet tullut."
Mitä tämä on?
Isäsi kirjoitti sen.
Hän kirjoitti kaiken siihen vain sinua varten.
Nyt olet tarpeeksi vanha, joten haluan sinun lukevan sen.
Jokaisen sanan.
Paljon onnea vaan
Paljon onnea, rakas Dana
Paljon onnea vaan
Ei ole syntymäpäiväni. Kerjäättekö ilmaista jälkiruokaa?
Et antanut meidän juhlia viime vuonna,
ja tiedämme, että inhoat synttärien juhlimista, joten...
Toivo jotain.
-Voi teitä. -Avaa minun lahjani ensin.
Hyvä on.
Onko tämä se, mitä luulen?
Et anna minun järjestää treffejä. Tuo antaa edes jotain nautintoa.
Minä käyn treffeillä.
Kolmet treffit ja yksi yhden yön juttu vuosikymmenen aikana ei kelpaa.
-Pitääkö tämä siis panna päälle? -Pitää.
Ja sitten pikkuhiljaa kohti maksimia.
-Hitaasti. -Ei liian hitaasti.
Onko sinullakin tällainen?
-Meillä kaikilla on. -Parempi kuin useimmat kundit.
-Enpä tiedä siitä. -Minä tiedän.
Parempi kuin mieheni useimmiten. Voin vakuuttaa.
Hitto, saisinpa häneen virran päälle.
Äiti, mikä tuo on?
Hierontalaite. Jumeja varten. Mitä nyt?
Voisimmeko käydä pian siskoni luona Texasissa?
Christinan vai? Totta kai.
Pitäisi tavata häntä useammin.
Isäni sanoi, että hän halusi meidän tutustuvan.
Voimmehan me sen tehdä. Tule tänne.
Miksi sinä et juurikaan puhu hänestä?
Joskus muisteleminen satuttaa.
Mutta ajattelen häntä koko ajan.
Ja kirjoitankin hänestä. Siitä minulle tulee parempi mieli.
-Miksei meillä ole kuvia hänestä? -Onhan meillä.
Vain se ilmapallokuva pöydälläsi.
Ripustetaan enemmän.
Sellainen, missä on lippu, niin kuin mummo- ja vaari-Kingilläkin?
Armeija antaa niitä vain perheelle hautajaisissa.
-Olemme hänen perheensä. -Niin olemmekin.
Mutta teknisesti minä en ole.
Isäsi ja minä emme menneet naimisiin.
Maanmieheni, tällä hetkellä -
yhdysvaltalaiset ja liittouman joukot ovat aloittaneet -
operaatiot riisuakseen Irakin aseista ja vapauttaakseen sen kansan -
sekä puolustaakseen maailmaa vakavalta vaaralta.
Minun käskystäni liittouman joukot -
ovat alkaneet iskeä valikoituihin sotilaskohteisiin -
heikentääkseen Saddam Husseinin kykyä käydä sotaa.
-Haloo? -Hei.
Hei, jestas, kuinka säikäytit minut.
-Anteeksi. Oletko kunnossa? -Joo. Ihan kunnossa.
Sain maalauksesi. Se on kaunis. Rakastan sitä.
Mukavaa, että pidät.
-Kulta, kuulehan. -Niin?
Mikä hätänä?
-Ei mikään. -Mitä nyt?
Sain komennuksen Irakiin.
Koska lähdet?
En tiedä.
Meidät kuljetetaan huomenna Fort Irwiniin.
-Kaliforniaanko? -Joo.
Koska voimme tavata?
En tiedä.
YHDYSVALTOJEN JOUKOT
Charles, meidän on puhuttava. Soita. Tämä on hätätilanne.
-Charles? -Mikä hätänä?
Onko tuo ammuskelua?
Joo, joo. Olen ampumaradalla.
Onko kaikki hyvin?
Meidän on nähtävä. Koska pääset kotiin?
Oletko kunnossa?
Kyllä, mutta en halua puhua siitä puhelimessa.
-Tuli seis! -Tuli seis!
-Puhua mistä?
Voitko tulla viikonloppuna? Jooko?
En voi lähteä noin vain.
-Ehkä minä voin tulla luoksesi. -Dana, mikä hätänä?
-Haluan lapsen. -Mitä?
Haluan tulla raskaaksi.
-Nytkö? -Kyllä. Nyt heti.
-Avatkaa tuli! -Avatkaa tuli!
Mistä nyt tuulee?
Koska haluan elää elämää enkä vain raportoida siitä.
Ja haluan elää sitä sinun kanssasi, joten tee lapsi kanssani.
Ilman muuta.
Etkö halua miettiä sitä hetken aikaa? En pyydä sinulta koiranpentua.
-Minun ei tarvitse miettiä. -Oletko varma?
Sinä tässä et kuulosta ihan varmalta.
En vain tajua, miten voit päättää niin nopeasti.
Koska päätin sen jo ajat sitten.
-Entä jos en voi tulla raskaaksi? -Mene naimisiin kanssani.
-Mitä? -Mene kanssani naimisiin.
-Okei. -Okei?
Onko tuo siis... kyllä?
Charles Monroe King, kyllä. Menen naimisiin kanssasi.
-Tuli seis! Tuli seis! -Tuli seis!
-Hän sanoi kyllä. -Herra?
Minä menen naimisiin!
Kuulitko tuon?
-Mikä tämä on? -Lahja.
Menemme katsomaan isää.
-Jordan, minulla on töitä, sinulla koulua. -Äiti. Se on viikonloppuna.
Washington D.C. ei ole niin kaukana.
Jättäisitkö minut ja tätisi hetkeksi?
Toivotan onnea.
-Sinulla ei ole oikeutta tähän, Miriam. -Miten niin?
Hän on kummipoikani. Minäkin rakastan häntä.
-Kuka maksaa tämän? -Se on hoidettu.
-Oliko tämä sinun ideasi? -Ei, vaan Jordanin.
Hän lähetti sähköpostia. Hän tarvitsee tämän matkan.
Te molemmat tarvitsette.
Hei.
Kuule, ei Charles jättänyt sinua mitenkään tyhjän päälle.
Tiedämme molemmat, että tuo pikku mies on erityinen.
Ja hän tarvitsee sinua nyt.
Hän ei ole ikuisesti lapsi.
Anteeksi kaikki. Edessä on lisää pomppuista menoa.
Palatkaa paikoillenne ja pitäkää turvavyönne kiinnitettyinä.
-Hei. -Moi.
Mitä kuuluu, kaunotar? Ei, älä nouse.
Voin hyvin.
Voi sinua.
-Tervetuloa kotiin. -Onpa ihana palata.
-Meillä oli sinua ikävä. -Niinkö? Minullakin teitä.
-Huomio! -Ei.
-Mitä? -Ei sotilaita tähän taloon.
-Paitsi minä? -Vain sinä.
Kas näin. Pikkuinen pää.
Selkäranka.
Ja sydämenlyönnit.
-Dana, kiitos. Rakastan sinua. -Minäkin rakastan sinua.
Haluatteko tietää sukupuolen?
Kyllä.
-Se on poika. -Tiesin. Joo, se on poika!
Mikä meininki, pikkuäijä? Mitä kuuluu? Isä tässä.
Tiesin, että se on poika.
-Ottaisiko tohtori kuvan? Yhden vain. -Charles.
-Totta kai. -Anteeksi.
Sano "se on poika".
Se on poika.
Näillä tileillä on tarpeeksi rahaa, jotta voit nostaa, kun tarvitset.
Taistelurahani tulee tilille joka kuukauden 15. päivänä.
Minulla ei siellä kulu paljoa, joten se kerääntyy.
Onko selvä?
Tämä on valtakirja, jolla voit kuitata asepalvelukseen liittyvät tuet.
-Saanko kysyä jotain? -Joo. Totta kai.
Kun ihmiset sotivat, miten he menettelevät seksin kanssa?
En tiedä. En ikinä ajattele sitä.
Ammutuksi tuleminen huolestuttaa seksiä enemmän.
Ajattelin vain, että jos kaipaat Irakissa seksiä,
siis selvitäksesi siitä, sinulla on minun lupani.
Oletko seonnut?
-Olen tosissani. -Samoin.
Jos tarvitset ihmisen kosketusta tai halata jotakuta, en halua...
Lopeta. Dana, en halua toista naista.
En ikinä olisi sinua tai poikaani kohtaan niin epäkunnioittava.
Toivottavasti et odota minulta samaa tarjousta,
koska sinun on parasta pitää se omana tietonasi.
-Ole hiljaa. -Minua ei naurata.
Hyvä on.
Säilytä tätä turvallisessa paikassa.
-Jos minulle sattuisi jotain. -Ei sinulle satu mitään.
Tiedän, mutta...
-Minulla on yksi juttu. -Et saa murehtia hautajaisista.
-Mikä tämä on? -Se on päiväkirja.
Jotta voit kirjoittaa pojallesi.
Vaikka vain sivun tai pari.
Avaa se.
ISÄN PERINTÖ
En tiedä, mitä sanoa. Mitä kirjoittaisin?
Se on isille, joten siinä on joitain kysymyksiä, joilla pääsee alkuun.
Kerro hänelle, kuka olet.
Mihin uskot.
Ja kerro, että rakastat häntä.
Jotta hän tietäisi.
Jordan, muista aina,
että ajatuksia ja toimiasi pitää voida muuttaa ja parantaa.
Mutta periaatteistasi ei pidä tinkiä.
Eli elä periaatteidesi mukaan.
Ja jos ikinä matkallasi -
masennut ja tuntuu, että pitää puhua jonkun kanssa,
niin puhu sellaiselle, joka voi tehdä asialle jotain.
-Äiti. Äiti. -Niin?
Sanoit, ettei isäni päässyt kotiin, kun synnyin.
-Ei, kultaseni. -Miksi ei?
-Kuuletko minua? -Kuulen kyllä.
-Hei, kulta. -Hei tyttöseni. Mitä kuuluu?
Ihan... Ihan hyvää.
Odota. Sano pojallesi hei.
Hei, miten menee, sotilas? Huomio!
-Oi, hän potkii. -Potkiiko?
Hän kuulee sinut.
Joo, hän tuntee isin äänen.
-Meillä on sinua ikävä. -Minullakin teitä.
Miten sinä voit?
"Täystyöllistetty" olisi ilman muuta vähättelyä, mutta...
-Anteeksi, etten ole soittanut. -Kolme viikkoa on mennyt.
Missä sinä olet? Haluan katsoa kartasta.
Tiedäthän, etten voi kertoa.
Kiitos kuvistani silti.
Näytät kauniilta. Siis hitto vie!
Rakastan vatsaasi.
Helppohan se on sanoa. Sinun ei tarvitse kantaa häntä ympäriinsä.
Se on totta. En malta odottaa hänen näkemistään.
-En minäkään. -Pidättele häntä.
Sinun pitää kertoa, koska tulet,
jotta voin sopia synnytyksen käynnistämisestä.
Joo. En tiedä vielä.
On kai sinulla joku käsitys.
Etkö ole vielä anonut lomaa?
Ei, en vielä.
Jätät aika viime tinkaan. Mitä oikein odotat?
Charles?
-En tiedä. -Mitä et tiedä?
-Charles? -Niin, rouva.
-Mitä yrität sanoa? -Vauhtia. Äkkiä nyt.
Et siis ole tulossa, niinkö?
Haloo?
Yrittäisit ymmärtää. Tulimme maahan pari kuukautta sitten.
-En pysty tähän ilman sinua. -Mieheni eivät...
-Ei, sinä lupasit. -Asiat muuttuvat.
-Lupasit minulle. -Pitää sopeutua tilanteeseen.
-Saan lapsesi. -Olen vastuussa koko komppaniasta.
Jos joku kuolisi poissa ollessani, en antaisi anteeksi itselleni.
Niin voi käydä olet siellä tai et. En pyydä sinua risteilylle.
-En pysty tähän. Hengitä nyt. -Minä pyydän.
-Sinä lupasit. -Minä rakastan sinua.
-Tarvitsemme sinua yhtä paljon. -Niin paljon.
-Anna vähän aikaa. -Rukoilen sinua.
-Charles? Me lähdemme. -Rakastan sinua.
-Pitää lähteä. Soitan pian. -Ei. Älä lopeta.
-Charles? Ei. -No niin.
Poikani, en voinut olla synnytyksessäsi sodan takia.
Toivon, että sinä ja äitisi voitte antaa anteeksi.
Aina lähtiessäni tuosta portista toivon, ettei aikani loppuisi kesken.
Aikani sinun ja äitisi kanssa.
Niin paljon tehtävää, Jordan.
Mutta luotan sinun olevan turvassa.
Koska sinua ympäröivät vahvat naiset.
He ovat ensimmäiset opettajasi, pikku prinssini.
Kaikki nuo naiset edustavat syitä, joiden vuoksi on aina kunnioitettava naisia -
ja olla nostamatta kättäsi ketään naista vastaan.
Naisen, jonka valitset kumppaniksesi, pitäisi vaalia ystävyyttäsi, poika.
Pärjäät hienosti.
Komppania, huomio!
Ja kuten sinunkin, hänen pitäisi olla kunniallinen.
Ja kantaa itseään ylpeästi.
Mutta muista...
Niin sitä pitää! Työnnä!
...kauneus on katsojan silmässä.
Nimenhuuto!
Ja todellinen kauneus kumpuaa sisältä.
-Hän on täällä. -Hän on tulossa!
-Korpraali Coats! -Paikalla, ylivääpeli.
-Sotamies Bryant! -Täällä, ylivääpeli!
Kun vain vilkaiset äitiäsi,
niin näet, mikä minusta on kaunista.
Alikersantti Light!
Alikersantti Robbie Light!
Alikersantti Robbie Glen Light!
Tervetuloa kotiin, isi.
Tämä tässä on poikasi.
Hei.
Hyvänen aika.
Hei.
Moi.
-Tämä poika on niin erityinen. -Ei hätää.
Sinä tulet olemaan siunaus kaikille tapaamillesi.
Tiedän, isi tuli kotiin. Anteeksi.
Taas joku luuli minua hänen lapsenhoitajakseen.
Hän on niin vaalea, ettei kukaan usko hänen olevan minun.
Se periytyy äidiltäni.
-Arvaa, mitä tein? -No, mitä?
Otin tissini esiin ja imetin häntä siinä paikalla hänen nähtensä.
Ämmän onneksi en ruikannut maitoa hänen päälleen.
Minun täytyy kai hankkia sinulle sormus.
Valkoiset eivät sitten yhtään ajattele.
-Oletko kunnossa? -Joo.
Se on vain astmaa.
Mistä asti sinulla on ollut astma?
Tukikohta on voimalan vieressä.
Lekurin mukaan sain sen kai sieltä. Ei tämä ole vakavaa.
-Oletko varma? -Olen.
Älä huolehdi tästä.
Mutta olen silti tosissani.
Voin hankkia sinulle sormuksen.
Voisimme hoitaa koko homman, kun olen maisemissa.
Minkä koko homman?
Jordan voisi olla bestmanini, hänellä voisi olla pikkusmokki.
-Tarkoitat siis häitä. -Miksi ei?
Ei. En tahdo puristaa koko elämäämme yhteen vierailuun.
Haluan oikeat häät.
Joissa on valkoisia kalloja -
ja kukkaistyttöjä tyllihameissaan.
-Missä hameissa? -Tyllihameissa.
Sinullahan on vain kuusi viikkoa jäljellä.
Voin odottaa.
Sitten voin minäkin.
Koti taaksein jäi liittyäkseni armeijaan
Sinä päivänä, kun lähdin...
-Charles? -Niin?
Hyppäsin lentokoneeseen
Hyppäsin lentokoneeseen ja lähdin...
Hei, meillä on sinulle yllätys.
Ei, eikä ole.
Perheessä on jo tarpeeksi sotilaita.
Hyvä on. Odotan, että hän täyttää 18, ennen kuin vien hänet värvääjille.
-Mutta sitä ennen... -Mukavaa.
-Pane tämä silmillesi. -Mitä tämä on?
Luota nyt vain meihin. Mene.
Ja liityin armeijaan
Liityin armeijaan
Missä me olemme?
Sanoin, että mennään eteenpäin East Sideen
Tiedän, että olemme East Sidessa.
Luksuskämppään yläilmoissa
Ja tiedän, että olemme puistossa. Voi ei.
Eteenpäin East Sideen
Vihdoin saimme oman palamme kakkua
Miksi teet näin?
Pavut eivät kärähdä grillissä Kesti kauan yrittää
Olet niin äänekäs. Charles.
Tehdä tämä yllätys sinulle
Nyt ollaan ykkössarjassa
On meidän lyöntivuoromme
Niin kauan kuin elämme Sinä ja minä kaksistaan
Ei siinä mitään pahaa ole
Ole hiljaa!
-No niin, voit ottaa sen pois. -Kiitos.
Oliiviöljyä. Ekstraneitsyt. Ihan kuin...
-Sinäkin olit ennen. -Turpa kiinni.
Kukkuu! Kukkuu!
Hän on herkkupala. Haluaisin vain syödä hänet.
Miten menee, pikkusotilas? Mikä meininki?
Pääsisinkö pikku poikakerhonne jäseneksi?
En tiedä. Mitä sanot, herkkupala?
Päästäisimmekö hänet kerhoomme?
Mitä sanoit?
-Hän sanoi, että hakemus on käsittelyssä. -Niinkö?
Hän määrää.
Vaikka annan niin paljon tisua ruokkiakseni hänet?
Hyvä pointti. Odota hetkinen.
Oletko varma? Enpä tiedä.
Hän on kyllä hyvännäköinen.
Hyvä on. Olkoon.
Huomioituaan tisujutun hän suostui.
Herkkupala.
Kaikki hyvin, rakas?
Charles.
Eikö niin, herkkupala?
Kaikki hyvin. Pikkumieheni.
-En halua tätä. -Mitä niistä?
Esittääkö tämä sinua?
Entä tämä?
En halua tätäkään.
Etkö vain voisi jäädä luvatta luoksemme?
Haluaisitko naida pelkurin?
Hyvä on, olkoon. Mene.
Kuulitko, herkkupala?
Hän ei pidä isin työstä.
Rakastan sinua.
Pidä puolestani huolta äidistäsi.
Ja sinä...
Aiotko vielä naimisiin kanssani, kun palaan kotiin?
En malta odottaa.
Saanko valita smokkini itse?
Haluan, että pukeudut univormuusi.
Minä nain sotilaan.
Joo, niin naitkin.
-Rakastan sinua. -Minä sinua enemmän.
-Arvaa mitä. -Voi ei. Älä aloita.
-Arvaa mitä. -Ei.
Sano se.
Lännessä on itä.
Hullu nainen.
Nähdään, herkkupala.
-Pidä huolta tytöstäni. -Pidän.
Hän ei oikeastaan vapauttanut orjia. He vapauttivat itsensä.
Niinkö?
Vapausjulistus koski vain konfederaation alueita,
mutta se salli myös mustien liittyä armeijaan ja auttaa voittamaan sota.
Joku on kuunnellut historian tunneilla.
Miten isäni kuoli?
Minähän kerroin.
Sanoit vain, että joku pommi räjähti.
Haluan tietää, mitä tapahtui.
Isäsi kuului 67. panssarirykmentin ensimmäiseen pataljoonaan -
Texasin Fort Hoodissa.
Heidän oma lempinimensä oli Kuoleman kauppiaat.
Mikä oli sopivaa, koska suurin osa heidän tehtävistään Irakissa -
oli "Kuoleman kolmioksi" kutsutussa paikassa.
Isäsi lempinimi oli Top, hänen sotilasarvonsa takia.
Hän vastasi Charlie-komppanian 105 miehestä.
Heidän lempinimensä oli Lihansyöjät.
Isäsi tehtävä oli, nyt lainaan häntä:
"Opettaa heitä pysymään hengissä ja tappamaan viholliset."
14. lokakuuta 2006 -
hän vei heidät suorittamaan tehtävää.
Hän olisi voinut itse jäädä menemättä.
Hän jätti taistelutovereitaankin nukkumaan pitkään.
Mutta isäsi ei ikinä pyytänyt sotilaitaan tekemään mitään, mitä ei itse tekisi.
Hän meni heidän mukanaan.
Aletaan mennä.
Sellainen mies isäsi oli.
-Aika lähteä, Imhoff. -Cherry, kerro hänelle.
Lastatkaa!
Luotamme sinuun, Jumala.
Luotamme sinuun Isän ja Pojan,
Jeesuksen Kristuksen nimeen.
Aamen.
Heidän tehtävänsä oli viedä täydennyksiä paikkaan nimeltä Saari.
Se oli eristyksissä oleva paikka, jossa oli noin 60 sotilasta.
Aamulla kello 10.38 -
heidän saattueensa ohitti paikan nimeltä Jurf al-Sakhar.
Se oli noin kolme kilometriä Saaresta.
-Kotitekoinen pommi! -Vastatkaa tuleen!
Sytytä se!
-Imhoff! Maahan. -Suojatkaa selustaa!
Vastatkaa tuleen!
Tuli seis!
Tule, Imhoff.
Sotilaaseen osui. Tarvitsen apua. Apua!
Äkkiä!
Top! Minä autan, Top!
Autan sinua. No niin.
Lääkintämies!
Ei hätää. Minä autan, Top.
Hengitä rauhallisesti. Minä autan, veli.
Katso minua.
Lääkintämies!
Pysy hereillä. Minä autan.
Pysy hereillä, veli.
Ei! Pysy hereillä, Top.
Olen tässä. Pysy hereillä. Lääkintämies!
Pysy hereillä! Lääkintämies!
Lääkintämies!
Haloo? Hyvää, kiitos.
Entä te?
Pari ystävää tuli juuri käymään. Mistä on kyse?
Hetkinen. Anteeksi, mitä on tapahtunut?
Hän ei selvinnyt...
Ei... Missä hän on?
Ei, missä hän on? Kertokaa minulle! Missä hän on?
Ei! Ei!
Ei.
Ei, ei.
Ei!
Heillä oli suunnitelma.
Salainen suunnitelma siltä varalta, että isällesi sattuisi jotain.
Hän ei halunnut minun olevan yksin, kun kuulin hänen poismenostaan.
Miksi edes olimme siinä sodassa?
Se riippuu, keneltä sitä kysyy. Joidenkin mielestä taistelimme -
vapauttaaksemme maan tyrannista ja terroristien pysäyttämiseksi.
Toisten mielestä me olimme syy siihen, että heistä tuli terroristeja.
Mutta jos kysyisit, isäsi takuulla sanoisi -
taistelleensa sotilaidensa vuoksi.
Pitääkseen heidät hengissä ja saadakseen heidät kotiin.
Pitikö hänen kuolla sen takia?
No, sellaista sankarit tekevät, kulta.
-Jordan, mitä sinä teet? -Treenaan.
Isäni sanoi, että fyysinen kunto on tärkeä.
Minulla on vain yksi ruumis. On pidettävä siitä huolta.
Se toimii, eikö vain?
Menen suihkuun ja pukeudun.
Ehkä meidän pitäisi odottaa, kunnes sade lakkaa.
Ei, meidän on mentävä tänä aamuna.
Pue päällesi.
-Toitko pukusi? -Lähdetään.
Äiti. Oletko kunnossa?
Joo. Ihan kunnossa.
Sanoinhan, että aurinko ilmestyy tänään.
ARLINGTONIN KANSALLINEN HAUTAUSMAA
Mennään.
-Mitä tämä on? -Lähetin sähköpostin.
Se hiukan levisi.
Enemmänkin halusi tulla, mutta ei päässyt.
-Jordan, mikset kysynyt minulta? -Äiti.
-Hei, kulta. -Moi.
Miten voit, kultaseni?
Voi ei. En saata uskoa, että tulitte.
Moi.
-Autoitteko häntä tässä? -Hän halusi yllättää sinut.
Se onnistui.
Anteeksi, kaikki? Saisinko huomionne?
Äiti.
Kiitos, että saavuitte.
Jotkut tulivat aika kaukaa.
Haluaisin lukea tämän. Se on isältäni.
"Perhe on kaikki kaikessa, Jordan.
Siksi herään aamuisin.
Siksi pukeudun univormuun ja vaarannan henkeni.
Upeaa perheessä on se, että kun kasvat vanhemmaksi,
saat valita, keitä siihen kuuluu."
Sana "sinä" on alleviivattu.
"Joten valitse viisaasti.
Ympäröi itsesi ihmisillä, jotka rakastavat sinua ja rakasta heitä.
Koska rakkaus on ainoa asia maailmassa, joka on taistelemisen arvoista."
Se tarkoittanee, että te kaikki olette perhettäni.
Äiti.
Koska et koskaan saanut lippua,
isäni halusi minun varmistavan, että saisit omasi.
Sotamies Imhoff, sotamies Mohammed.
Kiitollisen kansakunnan ja Charlie-komppanian puolesta.
Emme olisi täällä ilman Topia.
Kukaan meistä ei olisi.
Tämä kuuluu sinulle.
Rakas Jordan, kun isäsi kuoli, luulin elämäni olevan ohi.
Mutta totuus on, että se oli vasta alku.
Sinä ja isäsi näytitte minulle, miten ihanaa elämä on,
kun elää sitä päänsä alapuolella sydämessään.
Vaarallinen paikka se sydän.
Koska se voi särkyä.
Ja se sattuu.
Isäsi poismentyä yritin kovasti olla tuntematta mitään,
jotta sydämeni ei enää särkyisi.
Mutta tuskakin on parempi kuin ei mitään.
Koska ilman tuskaa on mahdotonta löytää iloa.
Toivon, että nämä sanat auttavat sinua ymmärtämään,
kuinka ainutlaatuista oli isäsi ja minun rakkaus.
Haluan sinun kokevan sellaista rakkautta, Jordan.
Sellaista rakkautta, joka ei pyydä naisen olemaan mitään muuta kuin hän on.
Eikä hän pyydä sinulta enempää.
Rakas taivaan Isä, kiitos, että toit meidät tänne perheenä -
kunnioittamaan ja muistamaan Charles Monroe Kingin elämää.
Rukoilen puolestasi, Jordan, jotta muistaisit aina,
että sinulla on kaksi vanhempaa ohjaamassa sinua.
Äitini intuitio ei yksin riitä opettamaan sinua, miten tullaan mieheksi.
Sitä varten annan sinulle isäsi päiväkirjan.
Ja sen sisältämän viisauden.
Sen sivujen pitäisi antaa sinulle käsitys, mistä olet tullut,
jotta voit päättää, mihin täsmälleen olet menossa.
Rakastan sinua, poika.
Aina ja ikuisesti.
Äiti.
Dana ja Jordan asuvat yhä New Yorkissa.
Vuonna 2016 Dana jätti New York Timesin päätoimittajuuden.
Hänen muistelmistaan tuli myyntimenestys,
jota on käännetty ja myyty ympäri maailmaa.
Hän on parhaillaan Simon & Schusterin kustannuspäällikkö ja varatoimitusjohtaja.
Jordan on menestynyt opiskelija ja urheilija,
joka hiljattain palkittiin koulussa roolimallina,
joka osoittaa ystävällisyyttä, myönteisyyttä ja sisua.
Hän lukee isän päiväkirjaa säännöllisesti.
Perustuu Charles Monroe Kingin päiväkirjaan ja Dana Canedyn kirjaan
Arlington valittiin Charles Kingin hautauspaikaksi draamallisista syistä.
Perhe valitsi hänen leposijakseen Evergreen Memorial Parkin Ohiossa,
jossa hänet haudattiin sotilaallisin menoin.
Tekstityksen käännös: Petri Kaivanto