www.SweSub.nu - för bättre texter
Burghölzlikliniken, Zürich, Schweiz 17 augusti 1904
God morgon.
Jag är doktor Jung. Jag skrev in er igår.
Jag är inte... jag är inte galen.
Låt mig förklara vad jag tänkt mig.
Jag föreslår att vi ses här varje dag för att prata i en timme eller två.
Prata?
Ja, bara prata, se om vi kan komma underfund med vad som plågar er.
För att störa er så lite som möjligt kommer jag sitta där, bakom er.
Jag ber er försöka inte vända er om under några som helst omständigheter.
Då så...
Har ni en aning om vad som kan ha orsakat anfallen ni lider av?
Förödmjukelse.
All slags...
...förödmjukelse, jag klarar inte av att se det. Jag blir illamående.
Svetten börjar rinna, jag kallsvettas.
Min pappa...
...förlorade humöret hela tiden. Han var alltid arg på mig.
När ni slutade tala just nu... slog en tanke er?
Jag vet inte.
Eller en bild, kanske. Var det en bild?
Ja.
Vad var det för bild?
Det var en hand, min...
Min pappas hand.
Varför tror ni att ni såg den?
Varenda gång han...
Efter... när han...
När han hade slagit oss, så efteråt... måste vi...
Vi måste kyssa hans hand.
Det underliga är att fallet jag skrev om i förra veckan...
Jag råkade välja kodnamnet Sabina S och här är hon nu. Sabina Spielrein.
- Vilket sammanträffande. - Som du vet tror jag inte på sånt.
Spielrein är inget ryskt namn precis.
Nej, judiskt. Pappan är framgångsrik inom import och export.
Hon är utomordentligt välutbildad, talar tyska flytande.
- Vill visst själv bli läkare. - Hon är kanske den rätta.
- Vilken rätta? - Som du letat efter.
För din experimentella behandling. Bot genom samtal.
Du är så skarpsinnig. Jag har redan börjat den med henne.
Han sparkar. Känner du det?
Ja, där är han.
Det jag inte förstår är varför Freud-
- sen han lagt fram sin radikala idé om bot genom samtal, "psykanalys"-
- låter åren passera utan en antydan om sina kliniska förfaranden.
- Vad sysslar han med? - Han provar väl på sina patienter.
Jag har ingen aning.
- Blir du kanske först att prova? - Det är möjligt.
- Varför inte skriva och fråga honom? - Jag känner honom inte.
Jag vet att fröken Spielreins mamma ville ta med henne till Freud.
Ännu ett sammanträffande.
Pappa tror att mamma inte älskar honom.
- Och han har rätt. Hon gör inte det. - Hur vet ni det?
Min ängel berättade det.
Vilken ängel?
En inre röst. Han brukade säga att jag var en exceptionell person.
- Av nån anledning alltid på tyska. - Änglar talar alltid tyska.
Det är en tradition.
Han gav mig förmågan att veta vad folk tänker säga innan de öppnar mun.
En användbar förmåga för en läkare. Ni vill väl bli läkare en dag?
- Jag kommer aldrig bli läkare. - Varför inte?
Jag måste resa bort en tid. Beklagar, då vi precis kommit igång.
Militärtjänst, vi måste alla göra den. Bara några veckor.
Bortkastad tid! Jag kan inte säga det ni vill veta. Jag blir bara arg.
Även om jag kunde säga det skulle ni ångra att ni...
Hur som helst, det är inget fel på mig. Jag vill inte ens bli bättre.
Sluta!
- Vadå? Jag försökte bara... - Sluta med det där!
Förlåt.
- Kan vi gå tillbaka nu? - Ja, om ni vill det.
Jag måste gå tillbaka.
Det är totalt bortkastad tid.
Skriva recept för atleters fotsvamp och undersöka kukar dagarna i ända.
Är det vad du gör?
Det är inte bra för mig, inte bra för mina patienter.
- Du leker med din mat. - Jag är inte hungrig.
Inte det?
Det måste jag berätta för professor Bleuler.
Gör vad ni vill.
Ge mig handen!
Snälla...
Det blir er död.
Fröken Spielrein.
Herr direktör...
Ni har visst för lite att göra.
Jag tror på att låta patienterna arbeta produktivt. Några intressen?
Självmord.
Interplanetariska resor.
När dr Jung kommer tillbaka ber jag honom diskutera det med er i detalj.
Håll honom borta från mig. Jag vill aldrig se honom igen!
Hallå.
Jag är tillbaka.
Hur har ni haft det?
Jag har talat med direktörn om arbete åt er. Jag sa medicin intresserar er-
- så han föreslog att ni kanske vill assistera mig i min forskning.
Vi har ju ont om personal så det vore en hjälp för mig.
Wien.
Skogar.
Låda.
Säng.
- Pengar. - Bank.
- Barn. - Snart.
Familj.
Enhet.
Kön.
Man.
Vägg.
Blomma.
Ung.
Baby.
- Fråga. - Svara.
- Mössa. - Bära.
Envis.
Ge med sig.
Bedrövelse.
Barn.
- Berömmelse. - Läkare.
Skilsmässa.
Nej.
Tack.
- Var det allt? - Det var allt.
- Hur lyckades jag? - Strålande.
Hej då.
Ja, hej då.
Några preliminära iakttagelser?
Uppenbarligen tänker hon mest på sin graviditet.
Bra.
Och hon är lite...
Hur ska jag uttrycka det?
Varför inte försöka med ett användbart ord direktörn uppfunnit.
- "Ambivalent." - Ja.
Apropå barnet.
Något annat?
Hon verkade oroa sig för att maken kanske tappar intresset för henne.
- Vad får er att tro det? - Lång reaktionstid för orden...
...familj och skilsmässa.
- Jag förstår. - Och för "mössa" sa hon "bära".
Kan det vara en syftning på kontraception?
Ni har sinne för det här.
- Får jag fråga en sak? - Naturligtvis.
Är hon er fru?
Jag är ledsen.
Ledsen?
Jag lovade dig en son på juldan men det blev en dag senare och fel kön.
Var inte dum.
A för Agathe.
Nästa gång ger jag dig en pojke.
Kan ni förklara varför era nätter varit så svåra?
- Jag är rädd. - För vadå?
Det finns något i rummet, nåt likt...
Nåt likt en katt, men den kan tala och lägger sig i min säng.
Igår kväll så plötsligt-
- viskade den nåt i mitt öra, jag kunde inte höra vad.
Men sen...
Jag kände den... mot ryggen.
Något...
...slemmigt som...
...nån slags...
Som nån slags mollusk... som gned sig mot min rygg.
Men när...
När jag vände mig om var det inget där.
Kände ni det mot er rygg?
Ja.
Var ni naken?
Det var jag.
Onanerade ni?
Ja.
Berätta om första gången ni blev slagen av er far.
Jag var väl...
...fyra ungefär.
Jag hade slagit sönder en tallrik eller...
Ja...
Och han sa...
...jag skulle gå in i lilla rummet och ta av mig kläderna och sen...
...kom han in och...
...smiskade mig och jag...
Jag var så... rädd att jag kissade på mig och då...
...slog han mig igen.
Och sen...
Den första gången... Vad kände ni för det som hände?
Jag tyckte om det.
Kan ni upprepa? Jag uppfattade inte vad ni sa.
Jag tyckte om det.
Det gjorde mig upphetsad.
Och fortsatte ni att tycka om det?
Ja!
Ja.
Snart räckte det med att han sa att jag skulle gå till lilla rummet...
...för att jag skulle börja bli våt.
När det gällde mina bröder eller till och med... bara hotet räckte-
- för att jag måste gå ner och lägga mig... och röra vid mig.
Senare, när jag börjat skolan, fick vad som helst igång det-
- all slags förödmjukelse, jag sökte all slags förödmjukelse-
- till och med här, när ni slog på min kappa med er käpp-
- så måste jag genast tillbaka, för jag blev så upphetsad.
Det finns inget hopp för mig.
Jag är... vidrig och...
...oanständig och depraverad.
Jag får aldrig släppas ut härifrån.
Två år senare, Wien, Österrike 3 mars 1906
Äntligen får jag träffa er!
Professor Freud.
Välkommen.
Varsågoda...
Termerna kanske borde ses över.
Om vi till exempel kunde komma på en mildare term än "libido"-
- kanske vi möter mindre motstånd och det skulle underlätta undervisningen.
Är eufemism en bra idé? När de inser vad vi menar är de lika förskräckta.
Jag förstår er synpunkt men förespråkar en mildare ton-
- för frågor om sexualitet.
Känn inte att ni måste välja era ord här.
I min familj är alla vana vid de mest opassande samtalsämnen vid matbordet.
Jag har flera exempel som stödjer min ståndpunkt när det gäller sexualitet.
Hur mår er lilla ryska patient?
Efter den initiala avreaktionen kom den mest dramatiska förbättring.
Hon går nu på universitetet och läser medicin med utmärkta resultat.
Hon är ett levande bevis på effekten av "psykanalys".
Psykoanalys.
Det är mer logiskt.
Och det låter bättre.
Säger ni det så...
Behandlar ni henne fortfarande?
Ja, och vi fortsätter att gräva fram nytt material.
Som den extraordinära proceduren hon utformade som liten-
- när hon satt på en häl och försökte defekera-
- samtidigt som hon försökte låta bli att defekera.
Hon sa att det skapade de härligaste känslor.
Fin historia. Mina patienter som är fixerade vid analstadiet-
- i sin erotiska utveckling kommer ofta med de mest roliga detaljer.
Givetvis är de petiga, tvångsmässigt prydliga, envisa och extremt snåla.
Helt klart överensstämmer er ryska med det mönstret.
Nej, det gör hon inte.
Den masochistiska läggningen hos henne ligger mycket djupare än...
...de analfixeringar vi avslöjat. - De är intimt sammankopplade.
Jag kan bara säga att hon är ganska oorganiserad-
- känslomässigt generös-
- och exceptionellt idealistisk.
Kanske det är typiskt ryskt.
Är hon oskuld?
Ja, säkert.
Nästan säkert.
Nej, säkert.
Ni har nog ingen aning om det starka motstånd som råder mot vårt arbete.
Vi har förstås hela läkarkåren som anser att Freud ska få sin autodafé.
Inget jämfört med vad som händer när våra idéer sipprar ut-
- på snedvridet sätt till allmänheten.
Förnekande, ursinne, vrede utan sammanhang.
Det kan ju bero på att ni insisterar på en enbart sexuell tolkning-
- av ert kliniska material.
Jag påpekar bara att det erfarenhet visar måste vara sanningen.
Var säker på att om 100 år kommer vårt arbete fortfarande förkastas.
Columbus visste inte vad det var för land han upptäckte.
Likt honom famlar jag i mörkret.
Jag vet bara att jag gått i land och att landet existerar.
Jag ser er mer som Galileo och era motståndare är-
- de som dömde honom utan att ens ha tittat i hans teleskop.
Jag öppnade bara dörren. Det är för unga män som ni att gå igenom den.
Ni har säkert fler dörrar att öppna åt oss.
Givetvis finns ytterligare problem som triggar våra fiender än mer-
- då alla vi här i Wien, i vår psykoanalytiska cirkel, är judar.
Jag förstår inte vad det gör för skillnad.
Det där var, om jag får säga det, en mycket protestantisk anmärkning.
Jag drömde...
Jag drömde om en häst som lyftes med kablar riktigt högt upp.
Plötsligt gick en kabel av och hästen föll till marken.
Men den var oskadd och kom upp på benen och galopperade iväg-
- enbart hejdad av en tung stock som den tvingades släpa på.
Då möter han en ryttare på en liten häst och tvingas sakta ner.
En vagn dyker upp framför den hästen så vår häst måste sakta ner ännu mer.
Jag föreställer mig att ni är hästen.
Ja.
Er ambition har grusats på något sätt.
- Ryttaren som får mig att sakta ner. - Ja.
Jag tror det kan anspela på min frus första graviditet.
Jag missade chansen att åka till Amerika på grund av den.
Vagnen framför kanske åsyftar farhågan att våra två döttrar-
- och andra barn som vi kanske får, kommer att hindra mig ännu mer.
I egenskap av far för sex kan jag intyga det.
För att inte tala om de oundvikliga ekonomiska svårigheterna.
Tursamt nog är min fru extremt välbärgad.
Jaha.
Ja, det är tursamt.
- Den där stocken... - Ja?
Ni kanske borde tänka er möjligheten att den kan representera penisen.
Ja.
Och i så fall kan det visa att viss sexuell återhållsamhet-
- har uppkommit på grund av rädsla för en följd av ändlösa graviditeter.
Om en patient kommit till mig med den drömmen kanske jag sagt-
- att allt det som hindrade den stackars hästen-
- kanske kunde peka på förträngning av otyglat sexuellt begär.
Ja.
Det finns där också.
Jag undrar om ni är medveten om att vårt samtal hittills har varat i...
13 timmar.
- Förlåt, jag hade ingen aning. - Käre unge kollega, säg inte förlåt.
Det är första gången vi ses och vi hade mycket att säga varann.
Och om jag inte tar fel... kommer vi alltid att ha det.
- Jag måste vara extremt försiktig. - Vad menar ni? Varför det?
Han är så övertygande.
Han får en att tro att ens egna idéer borde överges för hans egna.
Hans anhängare i Wien är alla föga imponerande.
En samling bohemer och dårar som plockar smulorna från hans bord.
Han kanske nått stadiet då lydnad är viktigare för honom är originalitet.
Jag försökte angripa hans fixering vid sexualitet-
- hans envishet att tolka varje symptom i sexuella termer.
Men han viker inte en tum.
I mitt fall hade han förstås haft rätt.
Ja.
Och man förväntar sig att han har det i många fall, kanske i de flesta.
Men det måste finnas fler möjligheter i universum.
- Tycker ni om Wagner? - Musiken och mannen, ja.
Jag är intresserad av myten Siegfried och idén att något rent och heroiskt-
- kanske bara kan komma från en synd, även en så hemlig synd som incest.
- Det här är mycket underligt. - Vadå?
Som jag sagt tror jag inte på slumpen Inget händer av en händelse.
Allt har sin betydelse. Faktum är att jag själv skriver om myten Siegfried.
- Är det sant? - Absolut.
- Vilken opera är er favorit? - Das Rheingold.
Ja, det stämmer. Min också.
- Får jag fråga en sak? - Javisst.
Tror ni att det finns en möjlighet att jag skulle kunna bli psykiater?
Det vet jag att ni kan bli, hör bara gott om ert arbete på universitetet.
Ni är exakt den person vi behöver.
Galen menar ni?
Ja, vi friska läkare har allvarliga begränsningar.
Käre vän, jag tillåter mig nu att tilltala er informellt-
- eftersom jag tänker be om en mycket speciell tjänst.
Doktor Otto Gross, en briljant men nyckfull person-
- är i trängande behov av er medicinska hjälp.
Han är, förutom ni, den ende som kan bidra stort inom vårt område.
Vad ni än gör, släpp inte ut honom före oktober, då jag kan ta över.
Och minns hans fars varning, då Otto ännu bara var ett litet barn.
"Akta er för honom. Han bits."
Känner ni er fortfarande hotad av er far?
Alla de med lite förstånd känner sig hotade av min far.
Han är oerhört hotfull.
Hans önskan att ni ska vara intagen-
- tror ni inte det bottnar i viljan att ni ska ha det bra?
Alltså...
Vad vill alla normala gamla patriarker ha i livets slutskede?
Barnbarn, pojkar.
Har jag rätt?
Ändå, i somras...
När jag presenterade inte bara en utan två med rund mage...
Den ena var min fru.
Och den andra en av mina mest respekterade älskarinnor.
Var han tacksam?
Nu när ännu en är på väg, visserligen med en kvinna jag knappt känner-
- så är han kolerisk.
Och det enda han tänker på är att placera mig på nån institution.
- Har ni barn? - Två flickor.
- Samma mor? - Ja.
Så ni tror inte på monogami?
För en neurotiker som jag finns inget värre koncept.
Ni finner det inte nödvändigt eller önskvärt att ha viss återhållsamhet-
- som ett bidrag till en väl fungerande civilisation?
Va? Och göra mig själv sjuk?
Jag trodde nån sexuell förträngning krävdes i alla rationella samhällen.
Inte så konstigt att sjukhusen är överfulla.
Berätta för mig...
Blir man lättast populär om man till patienterna säger det de vill höra?
Vad spelar populariteten för roll?
Jag vet inte. Anta att ni vill knulla dem.
Om det är nåt jag lärt mig under mitt korta liv så är det detta:
Håll aldrig någonting tillbaka.
Så ni har aldrig legat med en patient?
Naturligtvis inte.
Jag måste ta mig förbi frestelser av överföringar och motöverföringar-
- och det är en viktig del av processen.
När överföring inträffar, när patienten blir fixerad på mig-
- förklarar jag att det bara är en symbol för hennes monogama vanor.
Jag försäkrar henne att det är bra att vilja ligga med mig men-
- bara om hon samtidigt medger för sig själv att hon vill ligga med många.
- Anta att hon inte vill det. - Då säger jag det hör till sjukdomen.
Det är så folk är. Om inte vi säger sanningen, vem kommer göra det?
Tror ni att Freud har rätt? Att alla neuroser är enbart av sexuell natur.
Jag tror Freud är så besatt av sex därför att han aldrig får nån.
Ni kan ha rätt.
För mig är det ett mått på den sanna perversiteten hos människosläktet-
- att en av de mycket få angenäma aktiviteterna-
- utsätts för så mycket hysteri och förträngningar.
Men håller man inte tillbaka släpper man farliga destruktiva krafter fria.
Vårt jobb är att göra våra patienter kapabla att hantera sin frihet.
Jag har hört att ni hjälpt en patient att begå självmord.
Hon var självmordsbenägen, jag sa hur hon kunde göra utan att misslyckas.
Sen frågade jag om hon inte hellre vill bli min älskarinna.
- Hon valde både och. - Det kan inte vara vårt mål för dem.
Frihet är frihet.
Jag har funderat på Wagners opera.
Enligt honom uppnås perfektion genom det som ses som synd. Stämmer det?
Det har säkert med energin från friktionen av motsatserna att göra.
Inte bara det att ni är doktorn och jag patienten, utan att-
- ni är schweizare och jag ryska, jag är judinna, ni är arier-
- och alla andra slags mörkare skillnader.
Mörkare?
Har jag rätt kan bara samman- stötningen av destruktiva krafter-
- skapa något nytt.
När min far tog mig till er, så var jag mycket sjuk och det var sexuellt.
Uppenbarligen grundar sig ämnet jag studerar i sexualitet.
Så jag blir ju alltmer medveten om det faktum-
- att jag saknar sexuell erfarenhet.
Juridikstuderande förväntas vanligtvis inte råna banker.
Man anser i allmänhet att det är mannen som ska ta initiativet.
Finns inte nåt manligt hos kvinnorna och nåt kvinnligt hos männen?
- Eller borde finnas? - Kanske.
Jag antar att ni har rätt. Ja.
Om ni skulle vilja ta initiativet, så bor jag i huset där.
Där burspråksfönstret är.
Jag förstår inte vad ni väntar på.
Ta med henne till en enslig plats och sätt på henne ordentligt.
Det är ju det hon vill. Hur kan ni neka henne den enkla njutningen?
Njutning är aldrig enkel som ni mycket väl vet.
Det är den, självklart är den det.
Tills vi beslutar komplicera den, vilket min far kallar mognad.
- Vilket jag kallar kapitulation. - Kapitulera betyder för mig...
...att ge efter för begäret. - Kapitulera då.
Struntsamma vad man kallar det så länge man inte missar upplevelsen.
Det är vad jag ordinerar.
Det är jag som ska behandla er.
Och det har varit ytterst effektivt.
Jag skulle säga att analysen inte var så långt ifrån fullbordad.
Min, ja. Jag är inte så säker på er.
Jag har tillbringat så mycket tid med honom.
Jag är rädd att jag försummat andra patienter.
Han är så enormt förförisk, helt säkert har han rätt-
- och han är tvångsneurotiker.
Ganska så farlig, faktiskt.
Menar ni att ni tvivlar på er förmåga att övertyga honom?
Värre ändå. Det jag är rädd för är hans förmåga att övertyga mig.
Vad gäller monogami till exempel.
Varför anstränga sig att undertrycka våra mest naturliga instinkter?
Jag vet inte. Säg det.
Tack.
Jag behövde verkligen det.
Dr Jung, var övertygad om att tack vare er är jag vid liv och god hälsa.
Men var snäll och säg till min far att jag är död.
Och vad ni än gör missa inte en chans när ni har den.
Otto.
Vem är det?
En vän.
Stig på.
Det är så vackert. Det känns som om vi alltid har bott här.
De säger att vi kan flytta in i slutet av veckan.
- Förlåt att jag är så här igen. - Vad menar du?
- Så stor och oattraktiv. - Var inte löjlig.
Jag antar att du skulle vilja vara polygam som Otto Gross.
Om jag vore det skulle det vara något helt annat än det vi har-
- vilket är heligt.
Jag skulle behöva vara säker på att du förstod det.
Jag skulle inte vilja veta något om det.
Jag har en överraskning till dig.
Båten du alltid velat ha med röda segel.
Tack.
Tack för allt det här.
Du är en god man.
Du förtjänar allt som är bra.
Om jag säger en sak, lovar du att inte ta det på fel sätt.
Vadå?
Tycker du inte vi borde sätta stopp?
Nu.
Jag är gift.
Uppenbarligen är jag svekfull.
Är det rätt av oss att fortsätta sveket?
- Vill du sätta stopp? - Det är klart att jag inte vill det.
När du älskar med din fru...
Hur är det?
Beskriv det för mig.
När man bor under samma tak med någon blir det en vana.
Det är alltid mycket kärleksfullt.
Då är det här en annan sak.
En annan sak i ett annat land.
Med mig... vill jag att du ska vara våldsam.
Jag vill att du ska straffa mig.
Jag visste att det var en pojke den här gången. Jag sa ju det.
Och jag trodde dig.
Kommer du tillbaka till oss nu?
Synd. Jag skulle aldrig ha skickat dr Gross till er. Det är mitt fel.
Nej, jag är tacksam. Alla provokativa samtal fick mina tankar på plats.
Skickade han verkligen sin hotellräkning till er?
Bara för några nätter.
Han är missbrukare. Jag inser det nu.
Det kan bara sluta med att han skadar vår rörelse rejält.
Ni inser väl att ni därmed blir obestridlig kronprins, eller hur?
Min son och arvinge.
Jag tvivlar på att jag förtjänar sådana lovord.
Säg inte ett ord till.
Jag promenerar ofta här.
Det har inspirerat till några av mina bästa idéer.
Ni får inte tro att jag är inskränkt. Jag har absolut inget emot att ni-
- studerar telepati eller parapsykologi av hjärtans lust.
Men jag vill påpeka att vårt område är så hårt ansatt-
- att det kan vara farligt att förirra sig i nån slags mysticism.
Vi måste ju hålla oss inom ytterst rigorösa vetenskapliga gränser.
- Mår ni bra? - Ja, men jag kan inte hålla med er.
Varför dra en godtycklig gräns och utesluta undersökningsområden?
Därför att världen är full av fiender som vill rubba förtroendet för oss.
Ser de oss överge den stabila marken av sexuell teori-
- för att vältra oss i vidskepelse kommer de att gå till anfall.
Vad mig beträffar är bara det faktum att tala om detta ett yrkessjälvmord.
Jag visste att det skulle hända.
Jag kände att nåt sånt skulle hända. Jag kände liksom oro i magen.
Vad talar ni om? Det är värmen. Bara träet i bokhyllan som knakade.
Nej, det var det som kallas ett katalytiskt exteriorisering-fenomen.
Vad för nåt?
Ett katalytiskt exteriorisering-fenomen.
- Var inte löjlig. - Min diafragma blev glödhet.
- Jag vet det är sent. - En sak till. Det kommer hända igen.
- Om en minut händer det igen. - Käre vän, detta är vad jag talar om.
Ni...
Ni ser!
Det var bara... Ni kan inte mena allvar.
Det finns så många mysterier, så mycket längre att gå.
Vi kan inte vara nog försiktiga. Vi kan inte börja spekulera.
Telepati, sjungande bokhyllor, älvor längst bort i trädgården.
Det går inte för sig.
Det finns en dikt av Lermontov som surrar i mitt huvud-
- om en fånge som känner lycka då han släpper ut en fågel ur sin bur.
Varför tror du att du tänker på det?
Jag tror det betyder att-
- när jag blir doktor, så kommer jag allra mest vilja-
- ge folk deras frihet så som du gett mig min.
Nu räcker det.
Så där, ja.
Fascinerande.
Kom nu, gumman.
Alla de vanliga symtomen på nymfomani.
Ja.
Förutom att om någon svarar på hennes närmanden skulle hon springa sin väg.
Det är det förbryllande draget i fallet.
Det är ett sant nöje att se er i er egen miljö.
Det ryktas i Wien att ni tagit en av era patienter som älskarinna.
- Det är ren osanning. - Naturligtvis är det det.
- Det är vad jag har sagt till alla. - Vad säger de?
Jag vet inte. Att kvinnan har skrutit om det.
Att nån skickat anonyma brev om det. Det gamla vanliga.
Det händer förr eller senare. Det är en yrkesfara.
Ja.
Hoppas jag aldrig blir dum nog att börja ett förhållande med en patient.
Jag är förvirrad. Jag känner mig fångad.
Jag känner mig kluven, skyldig.
Det har jag aldrig velat.
Jag kan inte se hur vi skulle kunna fortsätta.
- Så får du inte säga. - Jag är sjuk.
Minns min kärlek och mitt tålamod när du var sjuk. Jag behöver det nu.
Naturligtvis. Det har du, alltid. Snälla, gå inte.
- Jag måste. Jag måste göra det. - Nej!
- Jag måste göra det. - Nej!
Jag måste göra det.
Jag är inte ledsen över att säga adjö till honom.
- Inte den lättaste gästen vi haft. - Nej.
Han har nog inte återhämtat sig efter första anblicken av huset.
Fast... jag antar... jämfört med den lilla våningen i Wien...
Varför vägrade han träffa direktörn?
Han har alltid varit bra på att hysa obegripligt agg.
Sa han nåt till dig om anonyma brev?
Du trodde väl inte jag låter dig gå utan att ta strid?
Fröken Spielrein!
Varför gör du detta?
- Sätt dig. - Hur kan du behandla mig så här?
Sätt dig.
- Jag försökte förklara för din mor. - Att du vågade det?!
Hon viftade med ett anonymt brev och undrade om det var sant.
Jag sa att även om det var det, så var inte läget som hon trodde.
- Då du inte längre är min patient. - Jovisst är jag det.
Inte sen jag slutade ta betalt.
Det var vad hon sa. Jag sa att jag inte trodde på henne.
Hon sa att ditt arvode var 20 franc för en konsultation.
Jag sa jag kunde ta tillbaka dig som patient, men bara här på kontoret.
Hur kan du vara så kall och nonchalant?
Jag försökte få henne att förstå skillnaden mellan patient och vän.
Alltså...
- Jag har gjort ett dumt misstag. - Är det vad det var?
Jag bröt en grundläggande yrkesregel. Jag är din läkare.
Jag tror att jag hjälpt dig. Jag borde inte ha gått över gränsen.
Gav jag dig det du ville skulle du ofrivilligt vilja ha mer.
Jag vill inte ha mer, det har jag aldrig velat, har aldrig bett om mer.
- Du behövde inte be om det. - Även om du mot förmodan hade rätt...
...är detta ett sätt att behandla mig och vägra tala med mig utom här inne?
Jag är din läkare.
Från och med nu är det det enda jag kan vara.
Älskar du mig inte längre?
Bara som din läkare.
- Tror du jag går med på detta? - Vad har du för val?
Och där har du dina 20 franc.
Käre professor Freud, jag vore tacksam om jag fick komma-
- och besöka er I Wien angående något som är av stort intresse för oss båda
Käre vän, jag fick detta mycket underliga brev.
Känner ni denna kvinna? Vem är hon?
Som ni säkert minns var Spielrein fallet som förde oss samman.
Av det skälet var jag henne alltid tacksam och tillgiven-
- tills jag insåg att hon systematiskt planerade att förföra mig.
Nu vet jag inte alls vad hon har för planer. Hämnd, antar jag.
Jag har aldrig visat sån vänskap till en patient.
Inte heller har jag i gengäld fått lida så mycket.
Jag hoppas ni går med på att agera medlare och förhindra en katastrof.
Era berömda ord är graverade i mitt hjärta:
"Vad ni än gör, uppge tanken på att försöka bota dem."
Dyllka erfarenheter är smärtsamma men nödvändiga och oundvikliga.
Utan dem, hur skulle vi kunna veta vad livet är?
Kära fröken Spielrein, doktor Jung är min gode vän och kollega.
Jag tror han är inkapabel att vara lättsinnig och uppföra sig tarvligt.
Av ert brev förstår jag att ni varit nära vänner men inte längre är det.
Om så är fallet ber jag er tänka över om känslorna efter den vänskapen-
- Inte mår bäst av att glömmas bort-
- och det utan någon inblandning av en tredje person som jag själv.
Doktorn...
Fröken Spielrein.
Vad vill du?
Jag hörde du ska lämna sjukhuset.
Som du ser.
- Folk säger det beror på skandalen. - Jag hade planerat att ge mig av.
Jag beklagar om jag...
...påskyndade det.
Du har alltid varit något av en katalysator.
Jag fick brev från professor Freud.
Ja?
Det som sken igenom var hur mycket han älskar dig.
Men... det som också var tydligt var att du nekat till allt.
Du lät honom tro att jag fantiserade eller ljög.
Det är inget som angår honom.
Jag har kommit hit för att be dig berätta sanningen.
- Va? - Jag vill att du skriver och berättar
Sen ska han skriva till mig och bekräfta att du berättat allt.
Är detta utpressning?
Jag ber dig berätta sanningen.
Varför är det så viktigt för dig?
Jag vill bli hans patient.
Måste det vara han?
Det måste vara han.
- Du har inte samma känslor för honom? - Jag är besviken på hans pragmatism.
Inget kan existera om ingen svag och flyktig intelligens först insett det.
Hur som helst, skriver du till honom?
Jag hade kunnat åsamka dig skada.
Mycket värre än jag gjorde. Jag valde att inte göra det.
Visst, jag ska göra det.
Tack.
Det betyder allt för mig.
- Ska du resa nånstans i sommar? - Till Berlin med mina föräldrar.
Men du kommer tillbaka till universitetet för din examen?
Givetvis.
Jag åker till Amerika med Freud, men han vet ännu inte om det.
Så trevligt.
Adjö.
Givet min vänskap till patienten och hennes tillit till mig-
- var det jag gjorde oförsvarligt.
Jag erkänner det med tungt hjärta för er, min fadersgestalt.
Kära fröken Spielrein, jag är skyldlg er en ursäkt.
Men att jag hade fel, att mannen ska klandras och inte kvinnan-
- tillfredsställer mitt eget behov av att vörda kvinnor.
Mottag min beundran för det värdiga sätt ni löst den här konflikten på.
- Har vi alla papper som behövs? - Jag har allt, professorn.
Bra.
Jag har alltid varit kluven apropå Amerika.
Kanske har begått ett dumt misstag. Vill de verkligen ha oss där?
De sköt upp kongressen i två månader så ni skulle kunna vara med.
Det borde ge er en indikation.
- Det ska bli ett spännande äventyr. - Ja.
Jag hoppas ni har rätt.
- Jag går den här vägen. - Vad menar ni?
Min fru fick ordna med allt och jag är rädd att hon valde första klass.
Jag förstår.
Jag var nånstans på gränsen mellan Schweiz och Österrike, i bergen.
Väntan var lång för allas bagage söktes igenom.
Jag la märke till en skröplig tullare klädd i den gamla kungliga uniformen.
Jag iakttog honom då han gick fram och tillbaka med melankolisk blick-
- när någon sa: "Han är inte där. Han är ett spöke."
"Som ännu inte kommit på hur han ska bära sig åt för att dö."
- Var det hela drömmen? - Allt jag minns.
Sa ni gränsen mellan Schweiz och Österrike?
Det måste ha något med oss att göra.
Tror ni det?
"Alla söktes igenom."
Kanske en indikation på att de idéer som förr flöt fritt mellan oss...
...numera granskas så misstänksamt. - Idéerna som flyter åt ert håll?
Jag är rädd att den gamle reliken som hasar sig fram...
...måste vara jag. - Vänta lite.
Som ni så barmhärtigt önskar ska få ett slut på sitt lidande.
En human dödsönskan.
Kanske faktum att han inte kunde dö indikerade det odödliga i hans idéer.
Ja.
Så ni är med på att det var jag?
- Det sa jag inte. - Nej.
Strunt samma.
Det är ett mycket underhållande exempel.
Och ni, då? Har ni en dröm att berätta?
Jag hade en detaljrik dröm igår. Särskilt rik.
Låt höra, då.
Jag skulle vilja berätta den men tror inte att jag bör göra det.
Men varför inte det?
Jag vill inte riskera min auktoritet.
Tro mig, det ni ser på är framtiden.
Tror ni att de vet att vi kommer med pesten åt dem?
Küsnacht, Schweiz 25 september 1910
Fröken Spielrein.
Varifrån fick du idén att skicka mig din avhandling?
- Direktörn. - Ja, naturligtvis.
Han insisterade på att det var det material du söker till din årsbok.
Ett mycket fascinerande fall du valt att undersöka.
Men om det är till årsboken finns det ett eller två misstag...
...som vi måste se över. - Givetvis.
Du har kanske lite tid över för att diskutera det?
Ja.
Jag var rädd det skulle ta flera år-
- att bygga upp ett patientregister men jag är redan belägrad.
Men mer arbete hindrar väl inte att avhandlingen blir än mer publicerbar?
Tror du vi kan arbeta på den tillsammans utan att...
Det kommer alltid betyda en risk att vi träffas.
Ja.
Men jag tror vi har karaktär nog att klara av situationen, inte sant?
Jag hoppas det.
Jag inbillade mig att du hittat en annan beundrare vid det här laget.
Nej.
Du var den dyrbara juvelen.
Ska vi säga samma tid nästa tisdag?
Och jag börjar då milt ta itu med dig.
Förklara parallellen du drar mellan sexinstinkt och dödsinstinkt.
Professor Freud påstår sexualdriften kommer ur längtan efter njutning.
Varför undertrycks då denna längtan ofta så framgångsrikt?
Du hade förr en teori om impuls till förstörelse och självförstörelse-
- att förlora sig själv.
Låt oss se sexualiteten som fusion, man förlorar sig själv som du säger-
- men förlora sig själv i en annan, förstöra sin egen individualitet-
- skulle inte ens ego, i självförsvar, stå emot den impulsen?
Du menar av själviska själ, inte sociala.
Jag menar att kanske sann sexualitet kräver förintande av ens ego.
Med andra ord, motsatsen till vad Freud föreslår.
När jag tagit examen tänker jag lämna Zürich.
Jag måste göra det.
- Varför det? - Det vet du.
Det är sant. Jag är bara en inskränkt schweizisk egenkär feg borgare.
Jag vill lämna allt, göra mig fri och försvinna med dig.
Men så kommer borgarbrackans röst.
Vart kommer du att åka?
Till Wien, kanske.
Snälla, åk inte dit.
Jag måste åka dit där jag kan känna mig fri.
Gör det inte.
Två år senare, Wien 17 april 1912
Er avhandling ledde till den mest stimulerande diskussion-
- vi någonsin haft på psykoanalytiska föreningen.
Tror ni verkligen att sexualdriften är en djävulsk och förstörande kraft?
Samtidigt en skapande kraft i och med att den utifrån förstörelsen av två-
- kan skapa en ny varelse, men individen måste alltid-
- bekämpa motståndet orsakat av sexualaktens självförintande natur.
Jag kämpade mot idén under en tid-
- men det måste ju finnas något slags oförstörbart band mellan sex och död.
Jag känner inte sambandet mellan de två som ni beskrivit det.
Men jag är tacksam för att ni tagit upp det på ett så stimulerande sätt.
Den enda lätta chocken var förordet. I slutet: "I Jesu namn."
Är ni helt emot religiösa dimensioner inom vårt område?
Man får tro på Rama, Marx eller Afrodite men utanför konsultationerna
Är det orsaken till era tvister med doktor Jung?
Jag har inga tvister med doktor Jung.
Jag hade bara fått fel uppfattning om honom.
Trodde han skulle fortsätta vårt arbete efter min död.
Jag räknade inte med all mysticism och självupphöjande shamanism.
Jag insåg inte heller att han kunde vara så brutal och skenhelig.
Han försöker hitta en väg framåt så patienterna slipper höra:
"Det är därför ni är som ni är."
Han vill kunna säga: "Vi kan visa er det ni kanske vill bli."
Leka Gud med andra ord. Det har vi ingen rätt att göra.
Världen är som den är.
Att förstå och acceptera det är vägen till psykisk hälsa.
Vad uppnår vi om vårt mål är att ersätta en villfarelse med en annan?
Jag håller med er.
Jag har märkt att där dr Jung och jag är oense tar ni parti för mig.
Jag trodde att ni inte hade några tvister med honom.
- Ni älskar honom fortfarande. - Inte därför jag talar för hans sak.
Jag känner bara att om ni två inte hittar ett sätt att samexistera-
- hindras framsteg inom psykoanalysen, kanske för all framtid.
- Kan inte en brytning förhindras? - Vetenskapliga relationer fortsätter.
Vi ses på mötet i München i september och jag kommer då vara hövlig.
Sanningen är att det är ni som är orsaken till att jag tagit avstånd.
Lögnerna, det hänsynslösa beteendet. Jag blev mycket chockad.
Jag tror han älskade mig.
Jag är rädd er idé om en magisk union med en blond Siegfried-
- oundvikligen var fördömd.
Lita inte på arier.
Vi är judar, kära fröken Spielrein, och judar kommer vi att förbli.
Det verkliga skälet till att jag bjöd hit er i kväll-
- var för att fråga om ni är redo att ta hand om en eller två patienter.
Jag blev intresserad av era ord om monoteism-
- att det historiskt bottnar i nån slags impuls för fadermord.
Ja. Akhenaton var, enligt vad vi vet-
- den förste som la fram idén om att det bara skulle finnas en Gud.
Därmed blev hans fars namn utsuddat och bortgraverat från alla monument.
Det är inte helt sant.
- Inte sant? - Nej.
Ni menar att det troligen var en myt.
Nej, jag menar att det fanns två skäl för Akhenaton, eller Amenhopis IV-
- som jag helst kallar honom, att ta bort sin fars namn från kartuscherna.
För det första var det något som gjordes av alla kungar-
- som inte ville att faderns namn skulle fortsätta vara spritt.
På samma sätt som ni i er artikel i årsboken inte nämner mitt namn?
Det är så välkänt att det inte behöver nämnas.
- Fortsätt. - För det andra...
Amenhopis tog bara bort första halvan av sin fars namn, Amenhotep-
- eftersom det, precis som i hans eget namn, var Amon-
- en av de gudar han var fast besluten att eliminera.
- Var det så enkelt? - Ingen överdrivet enkel förklaring.
Och tror ni att er man, vad ni än kallade honom-
- inte kände någon som helst fientlighet gentemot sin far?
Jag kan förstås inte bevisa det.
Amenhopis kan ha tyckt att faderns namn var tillräckligt känt ändå-
- och att tiden kanske var inne att göra sig ett eget namn.
Vad härligt... det måste vara att dö.
Om jag får säga det, käre professor-
- gör ni misstaget att behandla era vänner som patienter.
Det gör att ni kan se dem som barn så deras enda val är att bli-
- inställsamma nollor eller domderande upprätthållare av partilinjen-
- medan ni sitter på bergstoppen, den ofelbare fadersgestalten-
- och ingen vågar dra er i skägget och säga:
"Tänk på ert beteende och avgör sen vem av oss som är neurotikern."
Jag säger det som en vän.
Ert brev kan man inte svara på.
Ert påstående att jag behandlar mina vänner som patienter är ju inte sant.
Vad beträffar vem som är neurotikern trodde jag att vi psykoanalytiker-
- var överens om att en liten neuros inte är något att skämmas över.
Men en man som ni, som uppför sig onormalt och sen skriker ut-
- hur normal han är, ger all anledning till oro.
Under en lång tid nu har våra relationer hängt på en tråd.
En tråd som dessutom oftast bestått av forna besvikelser.
Vi har inget att förlora på att klippa av den.
NI bedömer bäst själv vad denna stund betyder för er.
Resten är tystnad.
Så trevligt att äntligen få träffa er, doktor Spielrein.
Vi har träffats en gång förut, när jag var er makes patient.
Ni har nog rätt.
Era barn är underbara.
Tack. Ni måste meddela när ni fått ert. Ni vill väl ha en pojke?
Nej.
Nej, både min man och jag föredrar nog en flicka.
Verkligen?
- Jag önskar ni kunde hjälpa honom. - Hur så? Vad är det för fel?
Han är sig inte lik. Han är förvirrad och har kört fast med sin bok.
Han sover inte. Han tar inga nya patienter.
Han har ännu inte återhämtat sig från brytningen med professor Freud.
Det ni beskriver är inte alls som jag minns honom.
Om ni stannar försöker jag övertala honom att låta er analysera honom.
Jag vet att han... alltid satt stort värde på er åsikt.
- Ni tar väl patienter nu? - Jag har...
...beslutat specialisera mig i barnpsykologi.
Jag vet inte om han samtycker, har inte diskuterat det med honom, men...
Det är bäst ni går och pratar med honom.
Ingen kan hjälpa honom mer än ni.
Jag hoppas ni har rätt.
Dina barn är underbara.
Så du är gift.
Ja.
Är han läkare?
Ja, han heter Pavel Scheftel.
Ryss.
Ja, en rysk jude.
Hur är han?
Snäll.
Bra.
- Mår du bra? - Ja.
Jag har sovit dåligt och jag har en återkommande apokalyptisk dröm.
En fruktansvärd störtflod från Nordsjön till Alperna.
Hus sköljs bort, tusentals flytande lik.
Till slut slår den ner i sjön som en enorm tidvåg.
Och vid det laget har vattnet-
- som vräker ner som den värsta lavin-
- förvandlats till blod.
Europas blod.
Vad tror du att det betyder?
Jag har ingen aning. Såvida det inte är på väg att hända.
Vad har du för planer?
Vi har funderat på att återvända till Ryssland.
Så länge som du lämnar Wien.
Jag talade med honom förra veckan. Jag fattar inte att inget kan göras.
Dagen han vägrade diskutera en dröm för att inte riskera sin auktoritet-
- borde jag ha förstått.
Efter det hade han för mig ingen auktoritet.
- Ett hårt slag att du valde hans sida - Det är inte fråga om sidor.
Jag måste arbeta i den riktning min instinkt säger är rätt.
Glöm inte att du botade mig med hans metod.
Det han aldrig accepterar är att det vi förstår inte lett någonstans.
Vi måste in på okänt område, tillbaka till källorna av allt vi tror på.
Jag vill inte bara öppna en dörr och visa patienten hans sjukdom.
Jag vill hjälpa patienten att hitta sig själv igen.
Skicka honom på en resa som leder dit han alltid velat vara.
Det är inte bra att skada sig själv i processen.
Bara den sårade läkaren kan hoppas kunna bota.
Jag har hört att du har en ny älskarinna.
Säger du det?
Vad heter hon?
Toni.
- Är hon som jag? - Nej.
- Har hon varit din patient? - Ja.
Judinna?
Halvjudinna.
- Som läser till psykoanalytiker? - Ja.
Men hon är inte som jag?
Hon får mig förstås att tänka på dig.
- Hur får du det att fungera? - Jag vet inte.
Emma är som du förstår grunden till mitt hus.
Toni är kryddan i mitt liv.
Min kärlek till dig var det viktigaste i mitt liv.
Hur det än går fick det mig att förstå vem jag är.
Den borde vara min.
Ja.
Ibland måste man göra nåt oförlåtligt-
- bara för att kunna fortsätta leva.
Otto Gross svalt ihjäl i Berlin 1919.
Sigmund Freud drevs bort från Wien av nazisterna-
- och dog i cancer i London 1939.
Sabina Spielrein återvände till Ryssland, utbildade några av-
- de mest framstående psyko- analytikerna i nya Sovjetunionen-
- och återvände slutligen som läkare till sin födelsestad Rostov vid Don.
1941, då änka, togs hon och hennes två döttrar av ockuperande nazister-
- till en lokal synagoga och sköts.
Carl Gustav Jung led av ett långvarigt nervsammanbrott-
- under första världskriget och blev sedan världens förnämsta psykolog.
Han överlevde sin fru Emma och sin älskarinna Toni Wolff-
- och dog fridfullt 1961.
www.SweSub.nu - för bättre texter