Du kan hänga av dig jackan.
-Jag ska koka te. Vill du ha en kopp? -Nej tack.
-Vad tycks? Vi bäddar futonen sen. -Okej.
Slappna av, Angel. Ställ ner dina grejer och gör dig hemmastadd.
Jag har lite att göra innan middagen.
Ta och koppla av lite, så kan du hjälpa mig i köket sen.
Hur långt har du kommit?
Toppen. Har du handlat maten?
Men Henry...
Ta det lugnt, jag kommer inte att få sparken.
Ingen kommer att få veta nåt. Det är bara tills jag hittar nåt annat.
Låt bara bli att klaga.
Fan också, det glömde jag.
När kommer de hit?
Nej, jag menar vilken tid på lördag?
Vi löser det. Du tänker väl stanna hemma i helgen?
Kom inte hem på dåligt humör.
Äh, håll mun.
Okej.
Han knallade runt som killen i "Titanic".
-"Bästa Nokhockeyspelaren i världen!" -Han är alltid sån, helt galen.
Tänker du hjälpa till eller bara hänga? Glasen står där uppe.
Lämna plats för efterrätten. Henry köpte hem chokladmousse.
-Den är otroligt mastig. -Okej.
-Vilken är din favoritmat, Angel? -Det här är gott. Kyckling, biff...
-Och hummer. Jag gillar hummer. -Vilket lyxliv.
Det står en iMac i ditt rum som du kan använda till läxorna.
-Det är en iBook. -Aj då... Jag vet inte skillnaden.
-Ungefär tio kilo och tusen dollar. -Den är i alla fall uppkopplad.
-Så du kan gå online om du behöver. -Men inget porrsurfande.
-Angel är dataexpert. -Jaså? Är du duktig?
Ja, jag gillar spel. Att klura ut hur de programmerats, så jag kan vinna.
-Vad har du för dator? -Jag använder skolans.
-Eller på The Bridge. -Mac eller PC?
Jag kan båda, men är bättre på PC.
Den som står där inne, iBooken... Den har nån grej som poppar upp-
-om att jag har slut på minne och inte kan skriva ut. Kan du kolla det?
Okej.
-Hamnade du i bråk igår kväll, Angel? -Jag sa ju att han blev påhoppad.
Det ser ut som om du fick in några smällar.
Jag sov ute på gatan i en vecka en gång när jag var i din ålder.
Jag hade nyss fyllt arton, sista året i high school.
Jag hade bråkat med pappa. Jag minns inte om vad.
Han sa: "Du är arton. Tror du att du är man nu? Stick du."
-Det har du aldrig berättat. -Jag sa "visst", och stormade ut.
Jag tog ut allt jag hade på banken och tog en buss in till stan.
-Sov du på gatan i en vecka? -Ja.
Det kanske inte var en hel vecka...
Men jag hade ett skåp på bussterminalen med en sovsäck i.
Jag hade faktiskt jättekul. Hängde i The Village.
På kvällen tog jag mina grejer till Central Park.
Jag tvättade mig på toaletterna på morgonen.
Använde du balsam eller bara schampo?
Jättekul...
Jag vet en kille som gör så. Har sina grejer i ett skåp.
-Tang, den kinesiske killen. -Bor inte han med sin faster?
-Och han är vietnames. -Hans tatuering är kinesisk.
Jag har sett den i en film.
Man vill inte sova i Central Park nu för tiden. Råttorna är större nu.
Det är i framtiden och folk förvaras i kapslar.
De kontrolleras av robotar som förser dem med en "verklighet".
De befinner sig i ett evigt drömtillstånd.
-Jaså? Och det här är den första? -Ja, de hänger ihop i en trilogi.
Jag somnade halvvägs in i den första.
Men fortsätt, jag lyssnar.
En liten grupp kämpar emot, och om de kan befria alla från kapslarna...
-...kan de ta tillbaka verkligheten. -Och göra vad med den?
Typ känna saker. Maskinerna har lärt alla vad de ska göra och tänka.
-Om de inte fanns vore allt bättre. -Intressant.
Lite förvirrande, men intressant.
Kan du lägga glasen i diskhon? Jag diskar dem sen.
Den där var min.
Så din pappa vill att du ska ta värvning i armén?
Ja, han säger att det är enda sättet för mig att lära mig nåt.
-Ett farligt sätt att lära sig på. -Min kompis Sidney gjorde det ifjol.
-Han har inte skeppats iväg än. -Hoppas att hans tur håller i sig.
-Vad vill du göra? -Stanna här och gå klart skolan.
Nej, jag menar... Vad vill du bli efter att du slutat skolan?
Det vet jag inte.
-Ingen fara, du är fortfarande ung. -Syon säger att jag måste veta nu.
-Om jag vill gå college eller inte. -Det är helt fel.
Det är det college är till för. För att komma på vad du vill göra.
Oroa dig inte för det. Du har gott om tid.
En gång till.
De borde märka ut kanterna.
Vi vet att du inte gjorde det. Nån av dina kompisar kommer att tjalla.
-Vi har sett den här. -Inte jag.
-Jo, de rånar budkillen... -Berätta inget. Jag minns inte.
Kom och titta, Angel. Slå dig ner.
Hittar du nåt intressant är det bara att ta för sig.
-Jag tänkte gå och lägga mig. -Okej.
Jag la en av Henrys pyjamasar i badrummet.
Vi kliver upp sex och åker sju, så försov dig inte.
Jag menar allvar. Gå till skolan, inte bara på mötet.
Jag vet.
-God natt. -God natt.
-Jag tog med lite vatten. -Tack.
Jag hoppas att sängen är bekväm. Den är ny och kan nog vara lite hård.
Du funderar på mötet med din pappa imorgon, eller hur?
Nej.
Oroa dig inte för det just nu. Vi kom på några bra idéer idag.
Han kommer inte låta mig komma hem.
Det må så vara, men...
Situationer kan förändras. Folk kan ändra sig.
Din far är inte annorlunda.
Om du visar att du kan mötas halvvägs kan han nog överraska dig.
Låt oss ta ett steg i taget.
Angel, se på mig.
-Jag förstår vad du menar. -Okej, bra.
Vad tror du om det här rummet som barnkammare?
Vi ska måla om och sätta färg på det. Jag vill ha spjälsängen där.
-Ska ni ha barn? -Ja. Spännande, eller hur?
Vi har precis börjat berätta det. Vi ville se att allt var okej först.
Jag har just börjat känna hur det rör sig.
Det är jättehäftigt.
-Ska du sluta på jobbet? -Nej, nej, nej.
Jag kommer att vara mammaledig några månader.
Sen kommer jag tillbaka. Men då har du slutat skolan för längesen.
-Och har ett toppenjobb. -Jag hoppas det.
Du kommer att ha ditt eget dataföretag.
Jag är vaken ett tag till, så säg till om du behöver nåt.
Okej.
-God natt. -God natt, Angel.
Henry?
God morgon. Förlåt, väckte jag dig?
Vi är precis på väg. Jag lämnade en nyckel i köket.
Det finns frysta våfflor, rostbröd och flingor. Ta för dig.
Ät nåt. Vi ses i skolan vid elva.
Armén? Det är ju som ett fängelse.
Taggtråd överallt. Snubbar som skriker på en hela dan.
-Hur vet du det? -Reginalds kusin ryckte in ifjol.
-Maten var tydligen också vidrig. -Det kan inte vara värre än kåken.
Tyrus berättade att om man hamnade i isoleringen på ungdomsfängelset...
-...så fick man "Dagobert-smoothies". -Vadå?
"Dagobert-smoothies". De mixar en korvmacka, ett äpple och mjölk.
Sen fick man dricka den med sugrör genom gallret. Det är sant.
-Fy fan, jag skulle hellre svälta. -Sant.
Om det inte var senap på korven. Med senap och majonnäs kan det bli gott.
Man skulle kunna ha sina grejer i skolskåpet.
Sen är man vaken hela natten och går tillbaka till skolan på morgonen.
Jag sover mig ändå igenom lektionerna.
Då kan man lika gärna stanna uppe.
-Duscha efter gympan. -Äckligt.
Du duschar ju ändå inte, oavsett var du är.
Håll käft. Pang! Såg du? Sayonara, bitch!
-Jag skulle kunna sova på taket. -Varför hänger du upp dig på sånt?
Du kommer att studsa runt en vecka, sen låter din pappa dig komma hem.
Varför är du så hetsig?
Pang! Du är död, din jävel! Stick hem!
Jag lyckas alltid knäppa min kille.
-Tänker du gå till skolan? -Vänta lite. - Flytta dig...
Jag måste dra. Vi ses sen.
-Jag satte inte igång den. -Behövs inte, du är sen.
Reglerna ändras efter klockan åtta. Tjafsa får du göra med mr Harrison.
All right, du kan gå nu.
-Läser du den här kursen? -Ja. Angel Rodriguez.
-Slå dig ner. Mrs Leonardis är sjuk. -Man insåg att kampbeteendet...
-hos alla arter innehåller samma komponenter.
Dr Kravitz listar tre aggressions- stadier hos humrar och fruktflugor:
Ett: Begränsad aggression, där vapen visas och kämparna stöter i varann.
Två: Medelaggression, där det utdelas en hel del knuffar.
Tre: Högaggressivt, med rejäla slagsmål.
-Ha en bra dag. -Tack.
-Vad har hänt med läppen? -Inget.
Säg att jag sitter i möte och ringer upp. Tack.
Ursäkta. Fortsätt.
Vi pratade om strategier för att lösa konflikter för Angel och hans far.
Inga strategier kommer att förändra situationen.
Han ska ut ur mitt hus. I armén kan han åtminstone lära sig nåt.
-Vi hoppades på andra möjligheter... -Det finns inga.
-Mitt tålamod är slut. -Så han ska ta examen i armén?
Visst, det duger fint.
Vad tycker du om det din far säger?
-Jag vet inte. -Vi vill höra din åsikt.
-Vad vore bäst för dig just nu? -Ursäkta, men varför frågar du honom?
Han är inte vuxen och beter sig därefter.
Jag vill gå klart skolan, ta min examen och gå på college.
-Jättebra. -Sistaårselev med hyfsad närvaro.
Det ser ut att bli ett C i medelbetyg.
Vi backar lite. Ni bråkar mycket hemma.
Din pappas flickvän hamnar mittemellan.
Vad kan du göra för att lösa ert problem?
Jag har ett jobb på gång. Dataprogrammering och support.
Jag kan jobba efter skolan. Jag kommer bara hem för att äta och sova.
Jag kommer inte att vara i vägen. Kunskaper har jag redan.
Jag behöver inte armén. En dag kanske jag har min egen firma.
Men snälla nån... Ska du bara ha ett företag hux flux?
Du kan inte ens få ett jobb. Hur skulle du starta ett företag?
-Du bara drömmer. -Mr Rodriguez, ta det lugnt.
Angel har mål, och det är bra.
Jag respekterar folk som respekterar mig. Har ni ens pratat med min son?
Har ni nånsin haft en konversation?
Vet ni hur många jobb han påbörjat och hoppat av på en vecka?
Hur många gånger han stulit från mig eller ljugit om var han varit?
Du borde veta det här. Du ordnade väl budjobbet åt honom?
Hur länge dröjde det innan han sabbade det?
Om ni tycker att han förtjänar respekt kan ni visa honom det.
Jag gör det inte. Han pissar fort- farande i sängen som en liten bög.
Patetiskt...
Ursäkta...
Mr Rodriguez, Angel kommer till er med en plan.
Ursäkta. Jag vet att ni försöker hjälpa till-
-och jag uppskattar omtanken, men ni känner inte Angel som jag gör.
Och ni vet inte vad som är bäst för honom.
Ni får ursäkta. Jag måste till jobbet.
-Vart ska du nu? -Jag har lunch.
-Kommer du till The Bridge sen? -Ja.
Kom förbi mitt kontor vid sju så tar vi tåget hem tillsammans.
Angel, det sög verkligen där inne. Det vet jag.
Din pappa har säkert goda avsikter, och på sitt sätt bryr han sig.
Vänta lite. Jag har inte pratat klart.
Visst, det var helt förjävligt.
Men du måste ta lite ansvar själv.
Tänker du skaffa det där jobbet du pratade om?
Tänker du verkligen gå klart skolan? Din pappa tror inte det.
Antingen är du den där grabben han pratar om eller så blir du nån annan.
Du bestämmer. Låter du honom definiera dig är du körd.
Förstår du vad jag säger?
Ja, jag fattar.
-Jamie. -Tjena.
-Vart ska ni? -Vi tänker skolka. Häng med.
-Den här vägen. -Nej, den här.
Det är hitåt. Där ligger Times Square.
-Skit samma. -Som om du vet.
-Börja inte nu. -Jag vet mer än du, baby.
Just det, jag glömde att du jobbar i det här området.
Angel! Kom igen nu, vi drar.
-Kommer du, eller? -Nä, kliv av. Jag har ett varv kvar.
Du sabbar för mig. Kliv av, jag spelar!
Nu drar vi.
Du kom inte i mål.
Känner du Desiree? Hon som bor i Uptown.
Hon gav den där lilla hunden hon har i väskan en stor skål chokladglass.
Varför ger man en hund choklad? Den bara tvärdog.
Den ramlade på rygg med tungan ute och bara dog.
Det var en väldigt korkad historia, men jag måste dra.
-Jag ska på anställningsintervju. -Vi ses.
-Hej då. Vi ses sen. -Hej då.
Ge mig fem minuter.
-Kan jag hjälpa dig? -Jag ska träffa mr Powell.
-Väntar han dig? -Han sa att jag skulle titta förbi.
Jag pratade med honom på skolans yrkesdag. Ni behövde natt-tekniker.
Jaha. Har du en meritförteckning du vill lämna?
Jag har en, men den är på datorn hemma.
Men han sa att jag skulle komma förbi och fråga efter honom.
Okej. Mr Powell är inte inne nu, men ta och fyll i det här.
Du får han ditt nummer. Dyker det upp nåt så ringer han.
Du kan ta med ditt CV när du kommer tillbaka.
Har du nåt att skriva med? - Hon är här ute. Jag kommer in med henne.
De tar emot nu. Jag ska visa dig in.
Stanley?
Angel?
Angel!
Stopp där, vart är du på väg? Angel!
-Vad fan har ni gjort med mitt rum? -Vad gör du här?
Jag tänkte hämta mina grejer. Vad är det här för skit?
Dina saker är i källaren. Du borde ha ringt först.
Gå inte när jag pratar med dig! Du borde inte vara här.
-Jag borde ringa din far. -Visst, gör det.
Okej, det här är...
Angel!
All right, du kan hämta dina saker men sen måste du gå härifrån.
Angel, var försiktig!
Var är mina skolgrejer? Vad fan har ni gjort med dem?
Vårda språket i detta hus.
-Angel, jag pratar med dig! -Prata på.
Ursäkta?! Vad sa du nyss till mig?
-Jag sa håll käften, för fan! -Nu ringer jag din far.
Adjö.
Ta inte den där skjortan, den är din fars. Jag köpte den åt honom.
Men vad i helvete...
Fy fan, vad jag hatar dig.
Har du nånsin haft nån flickvän?
Rådgör med din läkare för att se om Lexi...
-Rean slutar på fredag. -15-årige Thomas såg turisten...
Du ska ta 125:an. Du kan köpa biljetter i luckorna 1-10 bakom dig.
Okej, tack.
-Ursäkta, var finns era skåp? -Det finns inga skåp här.
-Kan man inte förvara sina grejer? -Det har inte funnits skåp på länge.
-Jaså? -Ja. Vart är du på väg?
Vill du ha en tidtabell, eller ska du ta en buss?
Nej tack.
Hej då.
Han sa: "Jag är inte rädd för al Qaida, jag är rädd för Al Cracker!"
-"Al Cracker"! -Den jäveln var skitkul.
-Jag bara låg och vred mig. -Jag önskar jag hade sett det.
"Oj, förlåt! Jag har ingen aning om hur mjältbranden hamnade där!"
"Ingen fara, kompis!"
"Nu lyssnar du på mig, polarn."
Ursäkta, fröken. Han grisar ner här.
Dig kan man inte ta med nånstans, Raymond!
-Ända upp i ögonen! -Jisses!
Delta Strike-spelet jag köpte förra veckan hängde sig mitt i.
-Jag måste lämna tillbaka det. -Därför ska du inte köpa begagnat.
-De sa att de hade kollat det. -Nu lär de skylla på din maskin.
Jag säger ju att du ska köpa nya.
-Ta hand om de här ett tag. -Allvarligt?
Jag har ändå inget att spela dem på.
Jag har letat efter det här.
Schyst.
-Men jävlar! -Tyst!
-Var fick du den ifrån, ditt freak? -Jag har mina metoder.
"Format". Förlåt, fel. "Infoga".
"Infoga". "Nyckelbild". Sen "storlek", och 0,3.
-J-a... -Sluta, vi håller på med en grej.
Det är lugnt. 0,3. Sen klickar du här.
Använd bara... Precis, därifrån.
Lämna det där och tryck på "Tab".
-Vad ska de kolla? -Jag ska få tillbaka T-cellprovet.
-Det är ingen stor grej. -Du sa ju nyss att du flippade ur.
Inte just nu, men kanske snart. Du kan väl vänta på mig?
Hej. Åh, vilka gulliga skor!
-Herregud! -Vadå?
Allt är okej.
Trodde du att jag tänkte ge upp och lägga mig ner och dö?
"Oh no, not I. I will survive"! Jag är vrålhungrig.
Ta en banan och en apelsin. Jag spar dem till senare.
-Jamie, hur är läget? -Hej.
Angel, glöm inte att komma till mitt kontor innan du går.
Vi ses sen.
"Jamie, hur är läget?" Bitch. Hon vägrade låta mig slippa-
-extrakursen inför standardprovet. Ta ett äpple också.
Ursäkta.
-Hur ser de ut? -Bra, antar jag.
-Hej, Jamie. -Leigh Ann, hur är läget?
Jag ska till Benita's sen. Hoppas vi ses.
-Jag sov hos Nicole igår natt. -Va?
-Hon är gift. -Än sen? Sov du i hennes säng?
-Är du galen? -Man vet aldrig vad som kan hända...
Om du behöver nånstans att bo kunde du ha frågat mig.
-Jag bor hos min kusin, han är cool. -Bodde inte du hos din syster?
Jag bor hos min kusin nu. Jag har ett eget rum.
Okej.
Har de en schyst tv? Nicole, alltså. Har de en stor tv?
-Nej, bara en vanlig. -Min kusin har en 50-tums plasma.
Jaha.
Okej. Vill du inte bo med mig kan du bara säga det.
-Ge mig handen. -Va?
Kom igen, ge mig handen. Jag vill spå dig.
Vi måste se vad som väntar denne stackars vilsne pojke.
Jag ser att du har många val framför dig. Många stigar du kan välja.
Jag vill bara veta vad som händer imorgon.
Okej.
Sluta! Vad håller du på med?
Som du vill.
Det är ingen annan som försöker röra vid dig.
Vart ska du?
Kom, vi går ner.
Ska du släpa på den där hela kvällen?
Känn på den här.
Bara muskler.
-Jag känner bara en liten ärta. -Skit på dig.
Ledsen, raring. Den här tjejen bryr sig om storleken.
Vem är stark nu då? Försök komma loss.
Tänk om jag inte vill komma loss?
Jävlas inte med mig.
Vad snackar du om? Det var du som tryckte dig mot mig.
Jävlas inte med mig.
-Du är en skithög, Angel. -Va?
En jävla skithög!
-Lägg av, det är ju vansinnigt! -Det suger att vara i den positionen.
Eller inte i just den positionen...
-Håll tyst! -Du är för hemsk!
Jag vill inte bo hos dem längre. Jag är i USA nu, inte i Kina.
Men de behandlar mig ändå som skit.
Jag tror att din farbror och faster bryr sig mycket om dig.
Lisa, jag vet det eftersom de tog sig tid att kontakta mig och berätta.
De kanske är arga på dig för det som hände.
-Det kanske är det du känner. -Jag vill ha en amerikansk familj.
En vit familj. Kan du prata med Sue så att jag blir adopterad?
Reglerna kommer att vara likadana var du än bor.
Du är femton år. Ingen förmyndare låter dig vara ute hela natten-
-och dricka och knarka. Eller hur?
Lyssna nu på mig. Jag måste säga det här till dig.
Jag vet vad du gjorde och jag tycker inte att det var bra.
Men oavsett vad du tror att din familj tycker om dig-
-eller vad du tycker om dig själv just nu-
-så kan inget få mig att vända dig ryggen och lämna dig ensam.
Hör du vad jag säger?
Lisa, kom igen nu.
Okej då.
Okej. Vi måste sluta nu, men jag ska ringa din farbror igen.
Och vi träffas igen på fredag.
Blir det bra?
-Hej då. -Hej då.
Hej, det är jag. Jag är snart klar här.
Så vi ses väl hemma.
Du kan väl ringa när du börjar bli klar?
Okej? Hej då.
Precis den jag ville träffa.
-Jag kopierade artikeln åt dig. -Tack, Marcia. Toppen.
-Hur var konferensen? -Ett sömnpiller. Du missade inget.
-Grattis, förresten. Jag hörde nyss. -Jag tänkte berätta för dig.
-Hur långt gånget? -Nitton veckor tror jag.
-Mår du bra? -Ja, det är okej.
Trött och lite skraj.
Inför födseln eller för att livet för alltid kommer att förändras?
-Exakt. Samt att hormonerna... -Hörru du! Ta det lugnt!
-Är du på väg ut? -Ja, jag måste hitta en grabb.
-Vem tar hand om dina ungar? -Vad menar du?
Har du pratat med Maribel om vem som ska täcka upp?
Nej, vi har inte diskuterat det än. Vi får lösa det framåt jul.
När ni gör det kan du ju säga till henne att inte skicka dem till mig.
-Jag har nog med dem jag har. -Självklart.
Nu pyser jag. Vi ses imorgon.
-Jag är smickrad. -Jag med.
-Jamie, har du sett Angel? -Vem är Angel?
-Han gick. -Konstigt, han skulle vänta på mig.
-Jag kan bo hos er istället. -Jamie!
Oroa er inte, jag ska inte säga nåt.
-Men ni brukade gilla mig också. -Va?
-Ni brukade ge mig kramar och sånt. -Jamie...
-Mer. -Okej.
-Mer! -Jag måste leta reda på Angel.
Jag sa ju att ni inte älskar mig längre. Jag bad bara om en kram.
Ibland behöver en flicka en axel att gråta ut mot.
J-tåget mot Manhattan närmar sig Marcy Avenue, en station bort.
-Varför gjorde du så? -Vadå, du sa ju att det var okej.
-Angel? -Vem är Angel? Din älskare?
Jättekul...
Jag är inte som min far. Du fattar beslut åt våra barn-
-som inte involverar deras fria vilja.
-Nå? -Vadå?
-Vem är Angel? -Ingen. En kille som fixade datorn.
-Jag trodde han var här och jobbade. -De skrattar ju åt en tom toarulle!
Varför blir du så upprörd? Du låter som din far.
-Jag har inga fördomar! -Du är värre än din far!
Jag är inne på sista laddningen, så jag sticker snart.
Ingen fara. Stressa inte.
Kolla vad jag har köpt.
-Du borde inte dricka. -Jag tar bara ett glas till maten.
Är inte det här det gulligaste du nånsin sett?
-Den är jättesöt. -Jag älskar den här. Kolla björnarna.
Jag är inte ens i tjugonde veckan. Tänk om det händer nåt.
Oroa dig inte, inget kommer att hända. Du är så hälsosam.
Okej, förlåt. Jag lämnar tillbaka dem.
Nej, sluta. Låt mig se.
Den här älskar jag. Den är toppen.
Jag vet, och titta på knapparna.
Spara dem och ge mig dem på uppvaktningskalaset.
Okej, det låter vettigt.
-Har du pratat med mamma? -I förra veckan. Hur så?
Har ni bestämt om hon ska komma före eller efter födseln?
Gud, inte vet jag. Det är flera månader dit.
Hon stannar väl inte mer än två veckor?
-Hur så, Heather? -Jag har funderat.
Jag skulle kunna hjälpa till. Då slipper ni anlita nån främling.
Ni skulle betala för nåt istället för att ge mig pengar.
Jag skulle göra ett jättebra jobb. Jag längtar efter att få gosa.
Det här kommer att bli fantastiskt.
Det är ju en idé. Jag ska fundera på saken.
Jag vet inte hur det blir med jobbet. Jag kanske inte går tillbaka.
Jag kanske stannar hemma på heltid.
-Jaså? -Ja.
-Hur går transkriberingsjobbet? -Det var rena mardrömmen.
Jag gjorde ett helt jobb, nån föreläsning om välfärdsstaten-
-och när jag lämnade in det klagade de på att det var i Word Perfect.
-"Du måste konvertera det." -Vilket format ville de ha?
-Sa de inte det från början? -Nej. Jag använde Demetrias dator...
...och hon har inte Word, så jag fick ett piratkopierat program av Matthew.
Minns du honom, från Kaplin? Han låter mig bo där.
Han gav mig en skiva, jag stoppade i den och hela datorn hängde sig.
-Varför bor du hos Matthew? -Han sa att jag fick.
-Sparkade Demetria ut dig? -Nej, det gjorde hon inte.
Katterna gav mig migrän.
-Du betalade väl hyran? -Jag ska, har jag ju sagt.
Heather, jag gav dig pengar till hyran.
Hon har varit bortrest. Jag kan väl inte betala om hon inte är här?
Herregud, Heather...
Vad är det med dig, Nicole?
Du behöver inte döma mig. Jag gör mitt bästa.
Förlåt.
-Stannar du på middag? -Nej, jag kan inte äta.
Jag har yogaklass om en timme.
Okej.
Hej, det är jag. Klockan är... Åtta. Min telefonkonferens blev försenad-
-så nu kommer vi inte igång förrän halv sju, deras tid.
Så det tycks bli en sen kväll. Jag ringer när jag blir klar, men...
Ta lite mer kyckling, Angel. Det finns massor.
-Tack, ms Green. -Allt kommer att ordna sig.
Man måste bara tro på det. Och lite tur skadar inte heller.
Skicklighet, då? Det krävs för att överleva på Brooklyns hårda gator.
Hur vet du det? Du lämnar ju aldrig soffan för en promenad i Brooklyn.
Skratta, du! Men när du får en hjärtattack innan du fyllt tjugo...
-...är det jag som kommer att gråta. -Vadå, hjärtattack?
-Du hörde vad jag sa. -Så går det om man skippar gympan.
-Jag hade en lapp från doktorn. -Från vilken doktor då?
Från Dr Xavier. Han sa att jag var mutant och såna får inte ha gympa.
-Det sabbar deras molekylstruktur. -Deras vad?
Deras molekylstruktur.
Vadå?
Låt bli, Angel. Det är Raymonds ansvar.
-Det är okej. -Nej, det är det inte.
Han är för lat för att ta hissen till tvättstugan.
-Det finns monster där nere. -Det finns monster i din sovsäck.
Smuts, damm, fett, slem, vidriga monster.
Nu lyfter du på häcken och går ner.
Jag skojar inte, sätt fart.
Det där var ett slag i solarplexus. Det kan döda en på fläcken.
Ett strypgrepp tar runt fem sekunder, om man gör rätt.
Jag tar ditt rum Raymond. Vi har ett sovande barn här.
Ska vi lägga henne på köksgolvet?
Jag har ju sällskap. Vill du slänga ut Angel?
-Angel kan sova på soffan. -Var ska jag sova?
Varför ska du alltid bråka mitt i natten?
-Jag är inte på humör för det här. -Vad är det frågan om?
-Hej, Chantel. -Ms Green, hur står det till?
Det stod bra till. Jag drömde sött.
-Hur länge tänker du stanna? -Jag vet inte, mamma.
-Jag ska prata med honom imorgon. -Raymond, ni får sova här ute.
-Din syster behöver ditt rum. -Kan du sänka? Jag har huvudvärk.
-Raymond! -Du måste ordna upp ditt liv.
-Håll käften. -Nej, det här börjar bli uttjatat.
-Håll käften. -Sänk, är du snäll.
-Hörde du vad hon sa? -Raymond, jag bad dig sänka.
Varför gör du så där? Sätt på igen. Ge hit!
-Nu har ni väckt mig. Är ni hungriga? -Du behöver inte ge oss mat, mamma.
Sätt er. Låt mig se vad jag har.
Sovsäcken är nog torr nu. Jag går och hämtar den.
All right.
-Vart ska du, Angel? -Hämta sovsäcken.
-Hej. -Kan jag få en bulle?
Tack.
Hej. Kan jag få en ny ansökan?
Javisst. Vad hände med dig igår?
Jo... Jag fick ett samtal och blev tvungen att rusa. Ursäkta.
Jaha.
Är mr Powell här än?
Ja, men du måste ändå fylla i den där.
Han kom på yrkesdagen.
Okej.
Han sa att jag kunde komma förbi och fråga efter honom.
Vänta där borta en liten stund.
Översättning: Anders Enerlöv www.broadcasttext.com