MALAKKASTREDET 1874
Sir, grunner overalt.
Jeg vet ikke om det er sand eller rev.
Kaptein, de malayiske piratene har oss i et hjørne.
Vi må overgi oss.
Vi trenger ikke overleve om vi overgir min fars skip, Mr. Phelps.
En grunne.
Rett fram, fulle seil!
Kaptein! Skipet vil gå på grunn.
Det er umulig!
Du vet hva jeg mener om det ordet, Mr. Phelps.
Fulle seil!
Fulle seil, gutter.
Fulle seil!
Hardt til babord, Harper!
Vi kantrer om vi svinger hardt babord for fulle seil.
Nettopp!
Få ned seilene, gutter!
Vi har ikke hele dagen!
Hold dere fast!
Det er for grunt.
Vi trenger fulle seil!
-Will! Hold fast, gutt! -Hjelp!
Hun kantrer.
Hold dere fast, gutter!
Hold dere fast!
Du klarte det, kaptein!
Man oppnår bare det umulige ved å tro på det.
Sett kurs for London, Harper.
Arbeidet vårt her er fullført.
Et glass rom til alle, gutter! Vi skal hjem!
VERDENSKART CHARLES KINGSLEIGH
Kapteinen går i land.
Kaptein.
Mor.
Her er du.
Endelig.
Miss Kingsleigh?
Man har ventet på deg og Wonder i over et år.
Det var komplikasjoner.
Pirater og slikt.
Regnskapsbøkene er i lugaren min.
Og si til lord Ascot at jeg vil møte ham straks.
Jeg er redd lord Ascot døde mens du var til sjøs.
Hans sønn har arvet tittelen.
-Hamish? -Ja visst.
Nå styreleder.
Så synd.
Du skrev så sjelden.
Jeg vet knapt hvor du har vært hele tiden.
Mor, Kina er utrolig.
Vi fulgte Chang Jiang langt inn i landet.
De fleste hadde aldri sett noen med blondt hår før.
-Var du aldri redd? -Selvsagt.
Men da tenkte jeg på far.
Du høres akkurat ut som ham.
Jeg savner ham.
Jeg også.
Men jeg syns årene går fort nå.
Tiden er en grusom herre.
Tiden er en tyv og en skurk.
Ascotene skal visst feire Hamish' overtakelse i kveld.
Perfekt.
Vi bør dra dit.
Invitasjonen har visst forsvunnet i posten.
Tull. Lady Ascot har sagt at vi alltid er velkomne.
Dessuten har jeg et forslag til Hamish.
Hamish giftet seg i fjor, Alice.
Han har visst kommet over at du avviste ham offentlig.
Et forretningsforslag, mor.
Skal du dra igjen?
Så snart?
Du burde ta deg av saker her.
Etter min neste reise...
...trenger du ikke bekymre deg for noe.
Får jeg bekymre meg for i kveld?
Skulle ønske du hadde brukt den gule kjolen.
Er den god nok for enkekeiserinnen av Kina...
...er den god nok for familien Ascot.
Må du alltid være så sta?
Nei, det er bare morsommere slik.
Hva har hun på seg?
Det er Kingsleigh-jenta.
Unnskyld meg.
Uhørt.
Sirkusartist.
Miss Kingsleigh?
Hva gjør du her?
Jeg har kommet for å rapportere til lord Ascot.
Nettopp.
Følg meg.
Helen.
For en overraskelse.
Alice. Velkommen hjem.
Vi var redde for at du aldri skulle komme tilbake med skipet vårt.
Skipet mitt. Hallo, Hamish.
Det passer seg å kalle mannen min lord Ascot.
Det er tross alt derfor vi har denne lille soareen.
Miss Kingsleigh, dette er kona mi, Alexandra.
Den nye lady Ascot.
Hamish sier du har reist verden rundt de siste tre årene.
Ja. Jeg har nettopp kommet tilbake.
Hvordan var den?
Verden?
Ja.
Svært fornøyelig. Du burde besøke den en gang.
Beklager at jeg trenger meg på, lord Ascot...
...men jeg har kommet for å avlegge rapport.
Selvsagt.
Følg meg, Miss Kingsleigh.
Og du, Mr. Harcourt.
Mine herrer, får jeg presentere Miss Alice Kingsleigh.
Miss Kingsleigh, styret.
God kveld, mine herrer.
Verden har åpnet seg for oss, men vi må handle raskt.
Jeg tror at flere ekspedisjoner opp Wu-elven...
Beklager.
Det blir ingen flere ekspedisjoner.
Hva for noe?
Vi har en ledig stilling som kontorassistent.
Du vil begynne med mapper...
...men etter hvert...
Dette handler vel ikke om Kina?
Dette er fordi jeg ikke ville gifte meg med deg.
Beklager, Miss Kingsleigh, men vi kan ikke gjøre mer for deg.
Ingen andre selskaper ansetter kvinnelige kontorassistenter.
Og iallfall ikke skipskapteiner.
Du kan ikke gjøre dette.
Jeg eier 10 % av selskapet.
Faren din ga meg de aksjene.
Rettelse.
Han ga dem til moren din...
...som solgte dem til meg for et år siden, da du var borte.
Sammen med gjeldsbrevet på huset.
Huset?
Vi vil innløse gjeldsbrevet mot skipet ditt.
Men det var skipet til faren min.
Ja visst.
Overfør farkosten...
...så får dere huset tilbake.
Møt på jobb mandag morgen...
...så får du lønn og pensjon.
Og gi avkall på Wonder?
Ellers kan vi ikke hjelpe deg.
Eller moren din.
Alice.
Alice!
Hvordan kunne du selge aksjene våre?
Alt jeg gjør, er for deg, Alice.
Så du får en god start i livet.
For fem minutter siden var jeg sjøkaptein.
Det er ingen jobb for en dame.
Du har tiden mot deg, og du sløser med den.
Før trodde jeg at jeg kunne klare seks umulige ting før frokost.
Det er barnedrømmer, Alice.
Wonder er bare et skip.
Det er ikke bare det.
Det er fars skip.
Alt han elsket.
Alt jeg elsker.
Han ville aldri latt dette skje.
Han er ikke her lenger!
Du kan ikke bare gjøre ting akkurat slik du vil.
Det må alle kvinner innse, Alice.
Det måtte jeg.
Det å ende som deg er det siste jeg ønsker.
Overføre Wonder?
Og gi opp det umulige?
Hva blir jeg da?
Du er selvsagt Alice.
Absolem?
Absolem.
Hun hadde tilbrakt flere måneder oppe i elva.
Kledt som en innfødt.
Det skal gjøre underlige ting med en mann, og iallfall en kvinne.
-Vent! -Akkurat som faren hennes.
Uten tvil en stor mann, men rar i hodet.
Eplet har visst ikke falt langt fra stammen.
Absolem.
Underlig.
Den er låst! Noen er der inne.
-Hvem er der inne? -Hvem er der inne?
Du har ikke lov til å være der!
Hent nøkkelen!
Lord Ascot, det er noen i din fars arbeidsrom.
Merkunderligere og merkunderligere.
Å nei, ikke igjen!
Alle hester, alle menn. Redd ham.
Samle alle bitene sammen først, karer.
I en haug her borte.
Hvordan ser jeg ut? Si det. Jeg tåler det.
Han er ikke så sprø som det sies.
Han omgir seg med et skall.
Gi deg. Du slår alltid den vitsen.
Ja, jeg har det som plommen i egget.
Lær deg nye vitser.
Det ville vært veldig fint...
Unnskyld.
Klossete som alltid, og dobbelt så dum.
Jeg trodde aldri du skulle komme på det.
Absolem.
Unnskyld, unge dame. Den trenger vi.
Dere er avskyelige.
Du har vært for lenge borte, Alice.
Og han vil være borte om ikke lenge.
Hvem da?
Hva har skjedd?
Alt vil bli klart med tiden.
Skynd deg enn så lenge.
Og se deg for.
Hei!
-Alice. -Å, Alice.
Gudskjelov, endelig er du her.
Det er den jenta igjen.
Alice.
Du er tilbake.
Ikke vær hyggelig mot henne.
Hun er sent ute.
Passer det dårlig at jeg kom nå?
Tvert imot.
Vi var redde for at du slett ikke kom.
Hva er i veien?
Hattemakeren.
Hattemakersaken.
-Førstnevnte. -Nei, sistnevnte.
Didelidier?
Han er gal.
Hattemakeren?
Ja, jeg vet det.
Det er myeheten hans.
Det som gjør ham så...
...ham.
Men han har blitt uhyggeligere...
...mindre fjollete.
Ler ikke.
Og ikke noe vi gjør, får ham til å smile.
Vi håpet du kunne hjelpe med å redde ham.
Hva skjedde?
Det var en stor storm.
Vi dro ut i Tulgey-skogen for å undersøke.
Kom, firfoting.
Ta den!
Din tur!
Ta den, bisken.
Hattemakeren oppførte seg helt hattemakeraktig.
Til...
...den blå papirhatten...
...minnet ham på...
...hans families tragedie.
Drept av Jabberokk på Horunvendushdagen...
...for mange år siden.
Han er ikke seg selv lenger.
Men det å se deg kan mer enn noe bringe ham tilbake igjen.
-Å ja. -Ja visst.
Hvor er han?
Gå vekk!
Du får ikke komme inn.
Det er meg, Hattemaker.
Alice.
Du er deg.
Og du er her.
Du er vel deg?
Ja, Hattemaker.
Bra.
Bare du vil forstå meg.
Men du har alltid vært Alice.
Og derfor vet jeg at du vil tro meg.
Jeg har savnet deg, Hattemaker.
Det gjelder familien min, Alice.
Familien din?
Ja.
Familien min.
Døde i mange år.
Eller det trodde jeg.
Se.
Jeg fant denne.
Den første hatten jeg laget.
Jeg trodde den var kastet for lenge siden.
Den kan ikke være her, og likevel...
...er den det.
Så hvis denne hatten overlevde...
...må familien min ha gjort det også.
Men, Hattemaker, det er...
Jeg trodde ikke jeg var Hightopp-navnet verdig.
Faren min var veldig alvorlig.
Vi hadde en fryktelig krangel.
Jeg ba aldri om unnskyldning da jeg hadde sjansen.
Men dette betyr...
...at jeg kan gjøre alt bra igjen.
Hattemaker...
...familien din...
Du...
...tror meg vel, Alice?
Jeg ønsker det.
Hattemaker!
Du er ikke frisk.
Hva kan jeg gjøre?
Selvsagt.
Min Alice...
...kan få familien min tilbake til meg.
Men...
...saken er...
...at familien din døde.
For lenge siden.
Du sa det selv.
Ingen kan få dem tilbake.
Bare du.
Jeg er veldig lei for det.
Men det er...
Det er umulig.
Du...
...er ikke deg.
Vær så snill.
Kom deg ut.
Jeg vet ikke hvem du er.
Du er ikke min Alice.
Hun ville trodd meg.
Hattemaker!
Vær så snill!
Vi må gjøre noe.
Han er fryktelig syk.
Jeg er redd han...
...er døende.
Kjære vene.
Nei...
Vi kan ikke miste ham, Alice.
Han sa han ville bli bedre hvis jeg fikk familien hans tilbake.
Men det...
...er umulig.
Hvis det ikke er mulig likevel.
Hva for noe?
Hvis det ikke fantes en måte.
Nei, nei. Du må ikke.
Hva er det for noe?
Det er farlig. For mye å be om!
Hva er det for noe?
Alice.
Du må reise tilbake i tid.
Å nei.
Dra tilbake i tid og redde Hattemakerens familie.
Hvis Hattemakerens vrangforestilling går i oppfyllelse...
...blir han frisk igjen.
Reise tilbake i tid?
Men hvordan?
Kronosfæren.
Unnskyld, Krono-hva for noe?
Kronosfæren.
Det som driver All tids store klokke.
Det sies at den også lar en reise over tidens hav.
Ingen av oss kan bruke den, fordi vi alt har vært i fortiden.
Og hvis ditt fortidsselv ser framtidsselvet ditt...
Hva skjer?
Ingen har fortalt at det har skjedd.
Men skulle det skje...
...vil det ikke lenger finnes noe å fortelle om.
Det høres veldig farlig ut.
Det er det. Ekstremt.
Siden du ikke er herfra, kan bare du bruke den, Alice.
Det er ikke umulig...
...bare...
...ikke-mulig.
Har deg!
Hattemakeren er min beste venn.
Jeg vil hjelpe ham om han trenger det. Uansett hvordan.
Alice!
-Så modig. -Jeg visste hun ville hjelpe oss.
Nøyaktig hvor er denne Kronosfæren?
I Tidens hender. Den er hans.
Unnskyld. Er Tiden en han?
Han bor i et uendelighetens tomrom, i en evighetsborg.
Inn her, halvannen km forbi pendelen.
Så kaldt.
Finn Tidens borg, lån Kronosfæren...
...reis tilbake i tid til Horunvendushdagen...
...redd Hattemakerens familie fra å bli drept, og dermed Hattemakeren.
Og prøv å ikke ødelegge fortiden, nåtiden eller framtiden.
Jeg prøvde bare å hjelpe.
Hva kan gå galt?
Farvaren, Alice.
Hattemakeren regner med deg.
Det gjør vi alle.
Hallo?
Er det noen her?
Hallo?
Dumme meg-formede korridor.
Tar denne dagen aldri slutt?
Den klynger seg til meg som et par svette mamelukker.
LEVENDE UNDERLENDERE
Hvem har stanset?
Hvem har tikket...
...sitt siste takk?
Takket...
...sitt siste tikk?
Brilliam...
...Hinkle.
Brilliam Hinkle.
Tiden din er ute.
La oss legge deg bort, Mr. Hinkle.
DØDE UNDERLENDERE
...på riktig sted, alfabetisk korrekt.
Higgens.
Highbottom.
Ikke her ennå.
Highturn.
Highview, Himmelby.
Hinkle.
Jeg håper du var lykkelig.
At du brukte tiden din godt.
God natt.
Hvem der?
Jeg så deg.
Hvordan kom du deg inn?
Det er umulig.
Kom ut, lille, vrikkende orm.
-Det er ei jente. -Vær så snill, sir.
Beklager at jeg forstyrrer...
...men kan jeg få et øyeblikk av tiden din?
Tid?
Unge dame...
...jeg er...
...tiden.
Den uendelige...
...den evige...
...den udødelige...
...den umålelige.
Hvis du ikke har en klokke.
Siden jeg er tiden...
...må jeg gi deg litt av meg selv...
...for at du skal få meg.
Skjønner du?
Ja.
Virkelig?
Lover du å fatte deg i korthet?
Jeg kan så visst...
For er det noe jeg ikke liker, er det...
...folk som er ute av stand til, uvillige, u...
...uoverbeviste om å snakke i korte setninger.
Vennen min er i livsfare.
Nok ustoppelig babbel!
Jeg har viktig arbeid å gjøre.
Vær så snill!
Du har ikke svart på spørsmålet mitt.
Vent litt.
Hvorfor har du den falne soldaten i lommen?
Vis ham nå.
Han er ødelagt.
Kaputt.
Den tilhørte min far. Jeg vil ikke skille meg av med den.
Til slutt skilles alle av med alt, min kjære.
Se.
Den praktfulle All tids store klokke.
Han er meg, og jeg er ham...
...og alt som har vært eller kommer til å være.
Jeg fant på det diktet.
Raska på, alle sammen.
Wilkins!
Skuldrene tilbake, øynene fram.
Hvordan har min uovervinnelige maskin det?
-Den er... -Stille!
Ikke snakk før noen snakker til deg.
-Noen snakket til ham. -Tull.
Maskinen, Wilkins.
Hvordan har den det?
Hallo.
Og hvem er så du?
Disse små håndverkerne er mine sekunder og sekundanter.
Underlig!
Og hvert sekund teller?
Var det bare så vel.
De er ganske dumme.
Det var uhøflig av meg.
Jeg er lei for det.
Hva sa jeg? Duster.
Kom igjen.
Spørsmålet ditt.
Hva er det? Du har nøyaktig ett minutt.
Det handler om Hattemakeren...
...Tarrant Hightopp. En god venn av meg.
Han tror at familien hans lever, selv om de er døde.
Selvsagt kan ikke familien hans virkelig leve...
...for Jabberokken drepte familien hans på Horunvendushdagen...
...og jeg Jabberokken på Frabjousdagen...
...og jeg vil gjerne låne Kronosfæren.
Det er svært viktig at...
Kronosfæren.
Det var ikke et minutt.
Du vil låne den.
Leie den.
Stjele den.
Ja.
Du ber om...
...å få ødelegge historien.
Kronosfæren driver Den store klokken.
Men jeg trenger den.
Uten den blir kanskje ikke Hattemakeren bedre.
-Og jeg må... -Wilkins!
Wilkins!
Dumme dør.
Ropte du på meg, sir?
Vennligst fjern dette...
...blonde barnehagebarnet.
Straks, sir!
Ingen inntrengere!
Takk for at du tok deg deg, sir!
Bli med.
Tok meg hva?
Tok deg tid.
Unge dame...
...man kan ikke endre fortiden.
Men jeg tror man kan lære noe av den.
Kom igjen!
Den neste generasjonen.
Gå tilbake den veien du kom.
Helt til enden.
Wilkins!
Ja, sir!
Hun er her! Min liebchen er her!
Kommer, sir!
Raska på!
Slik. Ding, ding! Sekunder ut!
Tilbake.
Hold dere på linje!
Deres Høyhet.
Deres Majestet!
Majestet!
Herren min venter deg i stuen.
Skal jeg si at du er her?
La være! Jeg gjør det selv.
Tikk Takk! Hvor er du?
Tikk Takk!
Kommer, min elskede!
Gave!
Selvsagt.
Min kjære...
...hodet ditt ser svært, svært stort ut i dag.
Her er en gave helt laget av kjærlighet.
Og litt av metall og tre, selvsagt.
Du elsker jo små ting.
Jeg vil alltid verdsette den.
Bra!
Kjære vene.
Kronosfæren.
Hva plager deg, min kjære?
Du vet hva jeg ønsker meg.
Men, min elskede, jeg har alt gjort så mye for deg.
Ja, veldig bra.
Men skjønner du ikke?
At...
...med min store hjerne...
...og din...
...lille Kronosfære...
...kan jeg ta igjen mot søsteren min.
Og vi kan herske over fortiden, nåtiden og framtiden.
Du ber om noe umulig, min kjære.
Jeg kan ikke gi deg Kronosfæren.
Det ville du gjort hvis du var glad i meg.
Ingen er glad i meg.
Ingen frykter meg.
Men jeg elsker deg virkelig.
Kyss?
Å nei.
Den store klokken!
Wilkins!
Like bak deg, sir!
Tikk Takk!
Sekunder blir til minutter.
Tikk Takk!
Ikke gå fra meg mens jeg furter!
Hva feiler det deg?
Kronosfæren.
Alice.
Nei!
Stans henne!
Stans henne, duster!
TREKK I MEG
Hvilken idiot skrev det?
Du, min herre.
Takk for at du innrømmet feilen.
Idiot!
Hvordan fungerer den?
Stans!
Stans, lille mus!
Nei!
Si hvordan jeg ser ut. Jeg tåler å høre sannheten.
Han omgir seg med et skall.
Den er som et skip.
Rett forover.
Kom, firfoting. Ta den!
Hattemaker!
Kebek-DAGEN FREMTID FORTID
Ikke vær redd, Hattemaker.
Jeg skal redde deg og familien din.
Alice?
Den Alice?
Som drepte min Jabbebabyrokk?
Selve grunnen til at jeg ble bannlyst fra kongeriket mitt?
Den Alice?
Idiot!
Jeg vil ha hodet hennes!
Går det bra, sir?
Det har begynt.
Uten Kronosfæren...
...vil Den store klokken bryte sammen.
Tiden vil stanse...
...og alle i Underland vil dø.
Sa du dø?
Wilkins, hold Den store klokken i gang.
Jeg? Det sa jeg visst høyt.
Selvsagt, sir.
Og jeg må finne barnehageungen.
Du store min!
Hva skjer?
Hun har nok Kronosfæren.
Pass på deg selv, Alice. Du bærer alle våre håp.
Horunvendush-DAGEN
Horunvendushdagen!
Ickum- Jlarz- Scrudrue- DAGEN
Du!
Gi meg det som tilhører meg!
Gi den tilbake...
...ellers forsvinner jeg helt.
Kom tilbake!
Du kan ikke kjøre fra Tiden.
Jeg er uunngåelig!
Toomalie- DAGEN
Hattemaker?
Det er deg!
Du er deg igjen!
Er jeg ikke det, skulle jeg iallfall ønske jeg var det.
-Har vi møttes før? -Ja!
Nei. Ikke ennå.
Rart...
Det er som om jeg burde kjenne deg.
Vi har møttes én gang, da jeg var yngre.
Jeg husker visst ikke.
Fordi det ikke har skjedd ennå.
-Når vil det skje? -Om mange år.
Når du er eldre.
Vi møtes når du er yngre og jeg er eldre?
Det gir visst ikke særlig mening.
Jeg syns det gir mye mening.
Jeg heter Tarrant.
Vet det. Jeg heter Alice.
Alice, du forveksler visst tiden.
Nei, jeg forveksler ham slett ikke.
Han er faktisk ganske sint på meg.
Du er gæren, ikke sant?
Det har jeg hørt.
Alle de beste er det.
Så underlig det enn høres, må jeg finne familien din.
Du er heldig. Denne veien.
Vidunderlig!
Ja visst.
Gratulerer, kjære Mirana, med myndighetsdagen din.
Og nå...
...arvingen.
Kronen til prinsesse Iracebeth.
Uvitende bønder.
Stille!
Hva driver du med, idiot?
Sett den på hodet mitt!
Jeg virker dum.
Kom igjen!
Inkompetente dust!
Stille!
Den neste personen som ler, skal aldri le igjen!
Vær så snill, Iracebeth!
Hvordan skal du hindre folk i å le?
Ha en pose over hodet hennes.
Ha en pose over hodet ditt!
Ha en pose over alle hodene deres!
Ja! Vi syr sammen leppene deres...
...skjærer av dere tungene og ørene, kom dere vekk!
Av med deres...
Iracebeth, nok!
Iracebeth...
Jeg har alltid håpet...
...du ville vise egenskapene som trengs for å være dronningen...
...du ble født til å bli.
Nå skjønner jeg at det aldri vil skje.
Folk i Witzend...
...ved min død...
...vil kronen min gå til...
...prinsesse Mirana.
Nei, far.
Det er ikke rettferdig!
Jeg er eldst!
Du er uskikket til å styre, Iracebeth.
Jeg hater deg.
Jeg hater dere alle!
Og jeg skal aldri glemme dere kaldflirende Hightopper!
Nei, dere skal få smake en fryktelig hevn.
Stygg.
-Langsom. -Racie.
Ikke kall meg "Racie"!
Du begynte.
Hvorfor forteller du ikke sannheten?
Jeg tenkte meg det.
Ingen er glad i meg.
Ingen er glad i meg!
-Racie. -Iracebeth!
Skal du bli en hattemaker verdig Hightopp-navnet...
...må du være tilregnelig, nøktern, disiplinert.
Alt du ikke er nå!
Jeg bare lo, far.
Jeg kunne ikke noe for det.
Hun har et ganske stort hode.
Prinsessen mistet kronen på grunn av deg!
Vet du hva dette betyr for oss?
Hvorfor er jeg aldri bra nok for deg?
Hvorfor er du alltid slik en skuffelse for meg?
Der sa du det.
Du sa det, far.
Hvis jeg er slik en skuffelse...
...er det vel i orden at jeg flytter hjemmefra.
Nei.
Tarrant!
Hatten min, mamma.
Tarrant.
-Zanik. -Nei.
Vær så snill. Be ham bli.
Vær så snill.
Tarrant.
Tarrant?
Hattemaker!
Vent.
Jeg er ingen hattemaker.
Selvsagt er du det. Du er selveste Hattemakeren.
Iallfall er du det når jeg kjenner deg.
Du skulle ha møtt vennen min Thackery.
Han er nesten like gal som deg.
-Drikker du te med oss? -Vær så snill, Hattemaker.
Du må dra tilbake til familien din.
Hva vet du om familien min?
De er i fare.
Du må advare dem om Horunvendushdagen.
Aner ikke hva du snakker om.
Men jeg skifter ikke mening, selv om far ba deg få meg til det.
Du vil angre om du ikke forsoner deg med dem.
Kanskje senere.
Jeg mistet faren min.
Og jeg savner ham hver dag.
Drar du nå, vil du miste ham også.
For meg er det for alltid.
Slik må det ikke være for deg.
Du kan ennå få ham tilbake, og da blir du deg igjen.
Og hattemaker akkurat som ham.
Å ende som faren min er det siste jeg vil.
Vent, Tarrant!
Familien din blir borte uten at du gjorde noe for å hindre det!
Greit. Jeg advarer dem selv.
Mr. Hightopp.
Kunne du bare gi meg et øyeblikk...
...vil jeg fortelle deg noe viktig.
Mr. Hightopp.
Vi ber om unnskyldning.
Du vet om min søsters ulykke.
Ingen unnskyldning er nødvendig, Deres Høyhet.
Hele Witzend sørger over den dagen det skjedde.
Felldagen, klokken slo seks.
Jeg glemmer aldri den snøfylte kvelden hun slo hodet på bytorget.
Hun og jeg hadde...
Det øyeblikket forandret alt.
Men hvis det aldri skjedde...
...ville det aldri vært noen Horunvendushdag.
Hattemakeren ville vært reddet!
Unnskyld meg.
Hvem var den rare jenta?
Kjære vene.
Ikke vær redde, karer. Vi klarer dette!
Men bare ikke sammen med ham.
Opp med humøret, Tarrant.
Det blir morsomt nå som du bor her.
Det er tetid!
Blunke, blunke lille flaggermus Skal tro hva du pønsker på
Oppe over...
Hvem er det?
Vær hilset, underlendere.
Jeg er Tiden.
Den uendelige og udødelige.
Personifiseringen av selve tiden.
Dere syns nok det er litt vanskelig å tro...
...men gjør forvirringen deres kort og poengtert.
-Deres Majestet. -Hyggelig å møte deg, sir.
Jeg leter etter en dum tyv.
Håret hennes...
Ja?
Blondt.
Navnet hennes...
...Alice.
Og hvorfor vil du snakke med henne?
Hun tok fra meg noe.
Jeg vil ikke si hva det var. Det er uvesentlig.
Noe ubetydelig.
Jeg skjønner ikke grunnen til oppstyret.
Det er ingenting. Jeg må få det tilbake.
Men jeg er ikke bekymret.
Så snart som mulig.
Uansett er resultatet greit.
Gi det til meg. Hvem vet om det?
Du er heldig, min tidsmessige herre.
For akkurat i dag...
...inviterte jeg Alice til te.
-Vent. Hva er en Alice? -Hysj.
Bare sett deg...
...så venter vi sammen.
Det er ikke plass ved bordet.
Ikke plass.
Masse plass.
-Te til gjesten vår. -Det er tetid!
Vi har en vidunderlig tid her.
Vil du ha en scones?
Scones.
-Nei. -Så...
Er du selve Tiden, eller hva slags slikhet du påstår...
Scones.
...kan du kanskje si meg dette.
Jeg har alltid lurt på når "snart" er.
Irriterer du meg, blir det en evighet.
Nei! Det er ikke rettferdig!
Fell-DAGEN
Han minner meg virkelig om noen.
Jeg kommer ikke på hvem.
Han ligner litt på deg, bror.
Tullprat! Han avskyelig.
Han ligner mer på deg.
Kom tilbake!
Tarrant.
Se her.
Nå ser du meg. Nå...
Vent litt. La være!
Hvor ble det av katten?
Tok deg!
Jeg angriper deg.
Tvert imot, jeg angriper deg.
Klokken er nesten seks.
Hallo.
Du har et veldig fint hode.
Takk.
Og et fint hode fortjener en veldig fin hatt.
Det sier faren min.
Han lager de beste hattene i Witzend.
Skal han lage en til deg?
Kom igjen. Han kan lage hvilken som helst hatt.
En kyse eller stråhatt, narrehatt, fez, cloche, hette, hårnett, turban.
Du spiser alle tertene.
-Du kan få skorpene. -Jeg vil ikke ha dem.
Kommer dere ikke overens...
...får ingen av dere terter.
Ut av kjøkkenet mitt.
Raska på!
Er det sant at du leger alle sår?
Tiden er på min side.
Og hvorfor venter du ikke på noen?
Jeg finner bare ikke tid.
Chessur.
Hvor har du vært? Du er sent ute.
Jeg kommer faktisk på Tiden.
Jeg har tid.
Tror dere dumme teitinger...
...at jeg ikke har hørt disse billige vitsene før?
Ertingen deres faller maktesløs til jorden.
Se. Tiden flyr.
Det holder!
Ikke mer sløsing av meg.
Jeg har det alle tiders.
Se, far. En kunde med et vidunderlig hode...
...akkurat her.
Hva slags hatt ønsker du deg innerst inne, frue?
Noe...
...med fjær?
Noe...
...med knapper?
God ettermiddag, frøken.
God ettermiddag, sir.
En hatt skal ha en bestemt funksjon.
Og ikke være morsom.
Far...
...jeg har noe morsomt.
Hva er det?
Det er en hatt.
Tarrant, det er satt på baklengs.
-Stans. Du ødelegger den. -Få gjøre meg ferdig.
Kjære vene.
Nå vel.
I morgen...
...skal jeg vise deg hvordan man lager en ordentlig hatt.
Tarrant?
Du er for hard mot ham, Zanik.
Hattemakeri er en seriøs bransje.
Frivole ideer må ikke få ødelegge evnene hans.
Nå.
Ja.
Jeg tror denne hatten vil passe deg...
-...perfekt. -Tusen takk, Mr. Hightopp.
Men jeg må virkelig dra.
Ha en fin kveld.
Hvor er hun?
Hva driver du med?
Ingenting.
Når kommer hun?
Tja...
...jeg sa aldri at hun kom...
...gamle gutt.
Bare at jeg hadde invitert henne.
Veldig bra. Veldig lurt.
Smart, sir.
Smart.
Takk.
Du spurte meg når "snart" er?
Få prøve å forklare hva nå er.
Nå er det...
...nettopp et minutt til tetid.
Og fram til unge Alice kommer til te...
...vil det alltid være ett minutt til tetid...
...for deg og dine...
...treskaller.
Pass deg.
Gled dere over nuet.
Nå har jeg sett ham i hans sanne lys.
På tide å dra.
Jeg må få Kronosfæren tilbake.
Hun kan ikke være langt unna.
For en underlig fyr.
For en herre.
Ha det.
Utrolig at jeg nettopp sa det.
Ikke sant?
Utrolig at jeg nettopp sa det.
Hva for noe?
Jeg kan for søren ikke røre meg.
Vent! Hva har han gjort?
Rakkeren har satt oss fast på ett minutt til tetid.
Evig tetid!
Vær så god, små maur.
Et fint nytt hjem.
Hva sa jeg til dere?
Ingen flere terter.
Jeg har ikke spist noen.
Hvorfor er disse skorpene under sengen din?
Hun la dem der.
Gjorde du det, Mirana?
Det gjorde du. Si det til henne!
Si sannheten, Mirana.
Spiste du tertene og la skorpene der?
Nei.
Men det gjorde du! Du lyver!
Tertene er under sengen din.
Ikke skyld på søsteren din.
Nei, det er ikke rettferdig!
Klokken slår seks.
Klokken.
Den vil treffe hodet hennes!
Nei!
Hodet mitt.
Dumme roser.
Prinsessen.
Å nei.
Er alt i orden med hodet ditt, frøken?
Forsiktig. Det hovner opp.
Å nei.
Iracebeth?
Iracebeth!
Hvor er hun?
Min kjære!
-Pappa, jeg har vondt i hodet. -Legg armene rundt nakken.
Mirana!
Så dere det?
Ja. Et stygt fall.
Man kan ikke endre fortiden.
Men jeg tror man kan lære noe av den.
Den første hatten jeg laget.
Jeg trodde den var kastet for lenge siden.
Han beholdt den.
Den kan ikke være her, og likevel...
...er den det.
Så hvis denne hatten overlevde...
...må familien min ha gjort det også.
DØDE UNDERLENDERE
Higgens.
Highbotttom.
Ikke her ennå.
Ingen Hightopper.
De lever.
De lever!
Din dumskap...
...forbløffer meg.
Du aner ikke hvor skjødesløs...
...du har vært.
Farene du har forårsaket.
Hva skal vi gjøre?
Fort! Hvor er bruksanvisningen? Hvem har den?
Jeg trenger Kronosfæren nå.
Den må tilbake til Den store klokken.
Men Horunvendushdagen.
Jeg skal bare bruke den én gang til.
Jeg må finne ut hva som skjedde
med Hightoppene så jeg kan redde dem.
Du skal ikke redde noen. Jeg skal finne deg hvor enn du drar.
Den store klokken må ikke stanse.
Du kan ikke flykte fra Tiden.
Beklager.
Men jeg må redde Hattemakeren.
Alice!
Kom tilbake med Kronosfæren min...
Det er Kingsleigh-jenta.
Jenta er gal. Før henne bort.
Spenn henne fast, gutter.
Alice?
Hvor er jeg?
På en institusjon.
Hvor lenge har jeg vært her?
Ikke lenge.
Du ble funnet på et rom i Ascot-huset.
Hamish brakte deg hit.
Du oppførte deg så rart.
De sa du prøvde å komme deg under møblene.
Snakket om atmosfæren?
Kronosfæren!
Hattemakeren!
Ja visst, Miss Kingsleigh.
Jeg må dra tilbake.
Få se.
Irritabel...
...følelsesladd, hang til fantasering.
Klassisk tilfelle av kvinnelig hysteri.
Noen sier det ikke kan behandles.
Jeg er uenig.
Men det feiler meg ikke noe.
Legg deg ned, Alice.
Legg deg ned.
Er det virkelig nødvendig, dr. Bennet?
-Det må være en... -Mr. Harris.
Jeg kan ikke være her!
Se til Mrs. Kingsleigh.
Jeg må tilbake!
Vi har en jobb å gjøre.
Ikke vær redd. Vi skal straks få Alice frisk.
Hvor la jeg...
Jeg må protestere, dr. Bennett.
Alice.
Løp!
Nei!
Ikke la henne slippe unna! Skynd dere!
Har tre år til sjøs lært meg noe...
...så er det å knytte en pokker så god knute.
Hei!
Det er min vogn!
Du kan ikke ta den!
Beklager!
Jeg er mentalt utilregnelig.
Hold ut, Hightopper.
Horunvendush-DAGEN
HIGHTOPP HATTEMAKERI
Hightoppene!
Nei!
Nå har jeg fått min hevn.
Hun tok dem.
Bare vent.
Hattemaker!
Familien din lever!
Hjertet hans slår knapt.
Du kan være for sent ute.
Hattemaker!
Han svinner hen.
Det er uutholdelig å se ham slik.
Kom, Mally. Si farvel, Alice.
-Kom igjen. -Ja.
Våkne, Hattemaker. Vær så snill.
Våkne.
Vær så snill å våkne.
Nå vet jeg hva denne betyr.
Du laget den til faren din da du var liten.
Et tegn på din kjærlighet du trodde han kastet.
Men han beholdt den i alle år.
Han beholdt den.
Og nå trenger han din hjelp.
Jeg er veldig lei for det.
Jeg trodde det var umulig.
Jeg skulle ha trodd deg.
Tror du meg?
Jeg vil alltid tro deg.
Det er deg, ikke sant?
Jeg ville ha gjenkjent deg overalt.
Du er Alice.
Hattemaker.
Jeg har savnet deg slik.
Jeg også, kjære.
Men hvis familien min ennå lever...
...hvorfor har de ikke kommet hjem?
Fordi de blir holdt fanget...
...av den eneste som er grusom nok til å stenge dem inne...
...i alle disse årene.
Fryktelige Storhode.
Jeg skal finne Den røde dronningen og få familien min hjem.
Hallo!
Hva syns dere, kjæledyra mine?
Å, grav, grav. Jobb, jobb.
Jordskjelv.
Hvor i all verden har du vært?
Hvor er Alice?
Hvor er Kronosfæren min?
Hun hoppet inn i et speil.
Hun er borte.
Hva? Lot du henne slippe unna?
Nei.
Jeg må finne henne.
-Hvor er hun? -Hvordan skal jeg vite det?
Fordi hun er fienden din.
Hun mumlet...
...noe om...
...Hightopper.
Hightopper.
Hun sa hun skulle redde dem.
Hva kan dette bety?
Jeg vet nøyaktig hva det betyr.
Vakter!
Grip ham.
Fra nå av, kjæreste...
...er det jeg som bestemmer.
Jeg har falt av!
Alice.
Mirana.
Jeg vet at familien min er der!
Milde himmel!
Hvilken vei fører opp?
Så mange trapper.
Er det her vi...
Skiller lag.
Vi skiller lag sammen.
Det er en veldig stor borg.
Kanskje hvis vi ikke skiller lag...
Kjære vene.
Jeg er alt andpusten.
Mrs. Hightopp?
Hightopper?
Zoinks!
Denne er låst.
Denne også.
Dette er det siste rommet.
Denne veien må føre til dem.
Jeg vet det bare.
Far? Mor?
Noen?
Er de ikke her?
De er ikke her.
Men jeg var sikker på at de var her. Jeg kunne føle det.
Så leit det er.
Far!
Mor!
Der er dere, alle sammen!
Dere er bittesmå, men likevel dere.
Hallo, Alice.
Ta den!
Nei!
Tusen takk.
Du har nettopp gitt meg universets kraftigste maskin.
Sammen med dine kjæreste venner.
Og min kjæreste fiende.
Racie!
Hold kjeft!
Jeg visste vi skulle ha holdt sammen. Se oss nå.
Fanget i et enormt grønnsaksfengsel.
Hva har skjedd med deg?
Vent! Deres Majestet, stans!
Man kan ikke endre fortiden. Tro meg, jeg har prøvd.
Alice, du har alltid vært så trettende, tankeløs og forstyrrende.
Når jeg kommer tilbake...
...skal jeg kappe av hodene til alle vennene dine.
Og så skal jeg kappe av hodet ditt. Ses.
Kom igjen.
Ikke la henne se seg selv.
Da ødelegger hun alt!
Nå husker jeg hvorfor jeg ikke liker henne.
"Hvordan holde klokken i gang på egen hånd."
Naturligvis!
Sekunder, minutter...
Gå til 347!
Tiden er inne for...
...Timen!
Det er Tiden.
Alt dette er min feil.
Jeg stjal Kronosfæren.
Du må visst stjele den igjen.
Hun spiste nesegrevet mitt.
"Og fingrene mine..."
"...og albuen min!"
Takk.
Jeg syns du ser ganske bra ut uten nesegrevet.
Reddikalt bra.
Hold opp.
Hva skal vi gjøre?
Ja, hva er planen?
Det er opp til deg nå, Alice.
Ta Tiden med til borgen hans.
Hattemakeren og jeg skal få Kronosfæren tilbake...
...og gjenopprette orden i universet. Skjønner dere?
-Ja, selvsagt! -Skjønner.
Hva venter dere på? La oss dra!
Hvor er vi?
Det vet du.
Hvorfor er det skorper under sengen din?
Hun la dem der.
Gjorde du det, Mirana?
Ja.
Si det til henne.
Si sannheten, Mirana.
Spiste du tertene og la skorpene der?
-Nei. -Nei.
-Nei, Racie! -Du lyver!
Løgner! Du lyver!
Dette kan ikke være bra.
Vi må dra nå!
Hun har ødelagt fortiden.
Bare det å sette Kronosfæren tilbake kan redde oss!
Den tar oss igjen.
Alice?
Hold dere fast, alle sammen.
Jeg vil ikke!
Kronosfæren!
Hun brakte den tilbake!
Løp, Alice!
De kan faktisk klare det.
Følg meg. Denne veien.
Jeg har deg, småen.
Tikk takk, tikk takk. Må redde Den store klokken.
Jeg går ikke fra deg.
Sir, sir! Vent! Hun er her!
Jenta som lurte deg slik at du virket som en total idiot!
Alice!
Hattemaker!
Farvel, bror.
Bror, farvel.
Hvert øyeblikk sammen med dere har vært en glede.
Vær på vakt!
Tiden er ute.
Hun kommer ikke til å klare det!
Hun trenger mer tid, sir!
Jeg har ikke tikket mitt siste takk ennå!
Det virker som om...
...den uovervinnelige maskinen min...
...faktisk kan...
...overvinnes.
Du store min.
Har jeg gått glipp av noe?
Går det bra?
Ja.
Wilkins.
Wilkins!
-Wilkins! -Ja, sir.
Å! Der er du.
Ikke stå der og heng.
Det er mye å gjøre.
Du trenger vel ikke butler, frøken?
Wilkins!
De klarte det!
Hurra, Alice! Jeg har alltid likt den jenta.
Slipp meg!
Hvorfor skjer dette alltid med meg?
Hvorfor er ingen glad i meg?
Jeg er glad i deg, Racie.
Nei, det er du ikke!
Alt dette er din feil.
Jeg vet det.
Jeg spiste tertene og løy om det.
Jeg skulle ha fortalt sannheten, da ville ikke dette ha skjedd.
Jeg er lei for det.
Er det ikke for sent...
...så vær så snill å tilgi meg.
Det var bare det jeg ville høre.
Virkelig.
Deres Majestet...
...unnskyld at jeg forstyrrer.
Familien min er...
...i en vanskelig situasjon.
Selvsagt.
Jeg har alltid likt små ting.
Spis meg
Takk.
Ikke for mye. Vær forsiktig.
Enestående, gutten min. Godt gjort.
Familien min.
Min kjære familie.
Mor.
Du, far.
Du beholdt den blå hatten min.
Jeg lager hatter, far.
Jeg er hattemaker.
Det har jeg alltid visst, gutten min.
Alt er bra.
Ja?
Jeg vet du prøvde å advare meg.
Men jeg hørte ikke etter.
Jeg er lei for det.
Jeg trodde at Tiden var en tyv...
...som stjal alt jeg elsket.
Men nå ser jeg at du gir før du tar.
Og hver dag er en gave.
Hver time, hvert minutt, hvert sekund.
Den falne soldaten.
Du vil vel at jeg skal ordne den.
Nei.
Du skal få den.
Han sa at det eneste som er verdt å gjøre...
...var det vi gjør for andre.
Jeg tror han ville ha likt deg.
Det sies at Tiden ikke er venn med noen.
Men jeg vil alltid huske deg.
Og vær så snill...
...ikke kom tilbake.
Alice.
Å, Alice.
Du bare må møte familien min.
Det var jo tross alt du som reddet dem.
Vi skal få det så morsomt sammen.
Men du har selvsagt din egen familie...
...ikke sant?
Familie er svært viktig.
Man får bare én.
Å, Hattemaker.
Jeg er redd jeg aldri får se deg igjen.
Kjære Alice.
I hukommelsens hager...
...drømmenes palass...
...der vil du og jeg møtes.
Men drøm er ikke virkelighet.
Hvem kan si hva som er hva?
Du klarte det, Alice.
Det umulige.
Ikke så umulig som å ta farvel med dere, venner.
Far vel, Hattemaker.
Far vel, Alice.
Skjøtet for skipet til mannen din.
Bare underskriv her...
...så er huset ditt.
Mr. Harcourt...
...tid er penger.
Det er han iallfall ikke.
Alice!
Tiden er mange ting, Hamish, men han er ikke penger.
Heller ikke fienden vår, mor.
Hvor kom du fra?
Jeg gikk rett gjennom veggene.
Kanskje kan jeg ikke endre fortiden, men jeg kan lære av den.
Underskriv papirene, mamma.
Vil du det?
Men hva med Wonder?
Det er bare et skip. Det fins flere.
Men du er moren min, og jeg har bare én.
Så du vil bli kontorassistent?
Jeg visste det.
Sta eller ikke.
Du er ingen hyggelig mann, Hamish.
Jeg er glad datteren min ikke giftet seg med deg.
Mrs. Kingsleigh.
Nei, du kan ikke!
Du kan ikke!
Alice kan gjøre som hun vil.
Jeg også.
Farvel.
Mor!
VERDENSKART
Høyere.
Perfekt! Takk, mine herrer.
Vi skal utkonkurrere Ascotene på et år.
Mor!
Skipet er fullastet, kaptein.
Skal vi begynne på Kingsleigh og Kingsleighs jomfrutur?
Tiden og tidevannet
venter ikke på noen mann, Mr. Harcourt.
Eller kvinne.
Kapteinen går om bord.
Fulle seil.
TILEGNET VÅR VENN ALAN RICKMAN 1946-2016
På tide å gå.