CSODA LONDON
MALAKA-SZOROS 1874
Uram! Zátony minden irányban!
Nem látom, korall-e vagy homok!
Kapitány, csapdába csaltak a maláj kalózok!
Adjuk meg magunkat!
Attól, hogy átadjuk apám hajóját,
még nem biztos, hogy életben maradunk.
Ott sekély a víz.
Előre! Teljes sebesség!
Kapitány! Ott nem tudunk átmenni!
Teljes képtelenség!
Tudja, mit gondolok erről a szóról, Phelps úr.
Előre! Előre!
Vitorlát bonts, fiúk!
Vitorlát bonts!
Erős fordulás balra, Harper!
Ha ilyen sebességgel balra fordulunk, felborulunk.
Pontosan!
Gyerünk, vitorlát kibontani!
Nem érünk rá egész nap!
Kapaszkodjanak!
Túl sekély a víz!
Minden vitorla kell!
- Will, tarts ki, pajtás! - Segítség!
Felborul a hajó!
Vigyázz, hullám!
Kapaszkodjatok!
Ez szép volt, kapitány!
Csak úgy vihetjük véghez a lehetetlent, ha nem tartjuk lehetetlennek.
Most pedig irány London, Harper!
Itt véget ért a munkánk.
Elő a rumoshordót, fiúk! Hazamegyünk!
ALICE TÜKÖRORSZÁGBAN
VILÁGTÉRKÉP CHARLES KINGSLEIGH
Jön a kapitány!
Kapitány.
Anyám!
Hát itt vagy!
Na végre!
Kisasszony?
Már egy éve vissza kellett volna érkezniük.
Gondok adódtak.
Kalózok támadtak ránk.
A naplók a hajón vannak.
Értesítse Lord Ascotot, hogy azonnal látni szeretném!
Lord Ascott elhunyt, míg ön távol volt.
A címe átszállt a fiára.
- Hamishre? - Igen.
Már ő az igazgató.
Ez nem túl jó hír.
Olyan ritkán írtál levelet.
Sohasem tudtam pontosan, hogy merre jársz.
Kína csodálatos hely.
A Jangcén behajóztunk az ország belsejébe.
Az ottaniak nagy része még sosem látott szőke hajú embert.
- Na és nem féltél? - Dehogynem.
De aztán apára gondoltam.
Pont úgy beszélsz, mint ő.
Hiányzik.
Nekem is.
De már csak úgy repülnek az évek.
Az idő egy nagyon kegyetlen úr.
Az idő tolvaj. Gazember.
Úgy hallottam, ma este ünneplik Hamish beiktatását.
Nagyszerű.
Menjünk el!
Attól tartok, hogy a mi meghívónk elkeveredett.
Lady Ascot azt mondta, mindig szívesen látnak.
És lenne számukra egy ajánlatom.
Hamish tavaly megnősült, Alice.
Feldolgozta, hogy visszautasítottad.
Üzleti ajánlatról beszélek.
Megint elmész?
Ilyen hamar?
Pedig vannak itthon is ügyek, amikkel nem ártana foglalkoznod.
Ha onnan megjövök,
már nem kell aggódnod semmi miatt.
A ma este miatt azért szabad aggódnom?
A sárga ruhában kellett volna jönnöd.
Ha Kína császárnéjának megfelelt ez a ruha,
akkor jó lesz Ascotéknak is.
Muszáj mindig ilyen makacsnak lenned?
Nem, de így szórakoztatóbb.
Ez miféle ruha?
Ó, ez a Kingsleigh lány.
Elnézést.
Felháborító.
Mint valami cirkuszos.
Kisasszony?
Maga mit keres itt?
Be szeretnék számolni Lord Ascotnak.
Értem.
Jó, kövessen!
Helen.
Ezt a meglepetést!
Alice! Nocsak! Üdvözöljük újra itthon!
Már aggódtam, hogy sosem hozza haza a hajónkat.
"Hajómat". Helló, Hamish!
Az illendő megszólítás a Lord Ascot.
Elvégre ezért tartjuk ezt a kis ünnepséget.
Kingsleigh kisasszony, ő itt a feleségem, Alexandra.
Az új Lady Ascot.
Hamish mondta, hogy 3 évig járta a világot.
Igen, most értem haza.
És milyen volt?
A világ?
Igen.
Nagyon élvezetes. Valamikor majd nézze meg ön is!
Elnézést kérek a zavarásért,
a beszámoló miatt jöttem.
Hogyne.
Kövessen!
És ön is, Harcourt úr!
Bemutatom önöknek Kingsleigh kisasszonyt.
Kisasszony, a tanács.
Jó estét, uraim!
A világ megnyílt előttünk, de gyorsan kell cselekednünk.
Meggyőződésem, hogy ha további expedíciókat indítunk a...
Elnézést, kisasszony.
Mostantól nem lesz több expedíció.
Hogy?
Nos, lenne egy álláshely az adminisztrációnál.
Iratrendezőként kezdene,
de idővel...
Ez nem Kínáról szól, igaz?
Arról, hogy nemet mondtam, amikor megkérted a kezem.
Sajnálom, kisasszony, csak ennyit tehetünk önért.
Nincs még egy cég, amely női ügyintézőket alkalmazna.
Pláne nem kapitányokat.
Nem teheted ezt!
A vállalat 10%-a az enyém.
Apád nekem adta a részvényeket.
Helyesbítek.
Apám az ön anyjának adta,
aki eladta nekem egy évvel ezelőtt, amíg ön távol volt.
A házon lévő hitellel együtt.
Micsoda?
Újra önöké a ház, amint átadta a hajót.
De hisz az apámé volt.
Valóban.
Ha átadja nekem a hajót,
újra az önöké lesz a ház.
Ha hétfőn jön dolgozni,
fizetést és nyugdíjat is kap.
Mondjak le a Csodáról?
Másképp nem segíthetünk önnek.
Se az anyjának.
Alice.
Alice!
Hogy adhattad el a részvényeket?
Mindent érted tettem, Alice.
Hogy boldogulj az életben.
Pár órája még hajóskapitány voltam.
Az nem nőnek való munka.
Fogytán az időd, de te nem foglalkozol ezzel.
Régen úgy hittem, hat lehetetlen dolgot is elérhetek még reggeli előtt.
Ez csak egy gyermeki álom, Alice.
Ne feledd, a Csoda csak egy hajó!
Az nem csak egy hajó.
Hisz apáé volt!
Imádta azt a hajót.
És én is imádom.
Ő nem engedte volna ezt.
Az apád már nincs köztünk.
Nem történhet minden úgy, ahogy te elképzelted.
Ezzel minden nőnek szembesülnie kell.
Én is átéltem.
Véletlenül sem akarok olyan lenni, mint te.
Adjam el a Csodát?
És mondjak le a lehetetlenről?
Akkor kivé válnék?
Mindig Alice maradsz.
Bölcselő?
Hónapokat töltött el a folyón.
A helyiek gönceiben járt.
Köztudott, hogy ez megzavarhatja az ember elméjét, egy nőét meg pláne.
- Várj! - Pont olyan, mint az apja.
Kiváló ember volt, de kicsit kelekótya.
Úgy tűnik, hogy az alma nem esett messze a fájától.
Bölcselő.
Érdekes.
Zárva. Van bent valaki.
- Ki van bent? - Ki van bent?
A vendégeknek tilos bemenniük oda!
Hozzátok a kulcsot!
Valaki bement Lord Ascot dolgozójába.
Érdekesebbnél érdekesebb.
Ó, ne, már megint!
Minden lovam! Minden emberem! Indulás!
Szedjük össze a darabokat!
Tegyük egy kupacba, ide, ni!
Hogy festek? Mondjátok! Megemésztem.
Félek, az igazság összetörne.
Hajszál héján megúszta.
Ó, ne már! Mindig elsütöd ezt a viccet.
Nem inkább eltöröm?
Találj ki valami újat!
Nagyon hálás lennék...
Bocsánat.
Ügyetlen, mint mindig, és most még ostobább.
Azt hittem, sosem jössz át.
Bölcselő!
Elnézést, hölgyem! Ezt elkérném.
Undorodok tőletek!
Sokáig voltál távol, Alice.
És hamarosan ő is távozni fog.
Kiről beszélsz?
Mi ez az egész?
Minden világossá válik, amikor eljő az Ideje.
De most menj!
És jól figyelj, hová lépsz!
Hé!
- Alice! - Ó, Alice!
Hála az égnek, hogy végre itt vagy!
Már megint ez a lány.
Alice!
Hát itt vagy.
Túl kedvesek vagytok.
Elkésett!
Talán rosszkor érkeztem?
Ellenkezőleg.
Már aggódtunk, hogy el sem jössz.
Mi a baj?
A Kalapossal van baj.
Vagy baj van a Kalapossal.
- Az előbbi. - Nem, az utóbbi.
Ikrek!
Megőrült.
A Kalapos?
Igen, tudom.
Ebben rejlik a bája.
Hisz ő ettől...
ő.
De most már szomorkás,
és nem mókás.
Sőt, letargiás.
És mind hiába, nem tudtunk mosolyt csalni az arcára.
Azt reméltük, hogy te talán segíthetsz nekünk megmenteni.
Mi történt?
Jött egy nagy vihar.
Bemerészkedtünk a Kesergő-erdőbe, hogy körülnézzünk.
Hahó, négylábú!
Gyere!
Te jössz!
Hozd vissza!
Akkor még teljesen kalapos volt.
Aztán...
az a kék papírkalap...
valahogy felidézte benne
a családja tragédiáját.
A Sárkánygyík megölte őket Borzadályos Napon.
Sok-sok évvel ezelőtt.
Azóta Kalapos már nem önmaga.
De egyvalami visszahozhatná őt: ha újra láthatna téged.
- Ó, igen. - Pontosan.
Jó, merre van?
Menj innen!
Nem jöhetsz be.
Kalapos, én vagyok.
Alice.
Alice!
Te vagy az.
Eljöttél?
Te vagy az, ugye?
Igen, persze.
Jó.
Csak te érthetsz meg.
Mindig is így volt.
És ezért tudom, hogy hinni fogsz nekem.
Hiányoztál, Kalapos.
A családomról van szó.
A családodról?
Igen.
Őróluk.
Rég elveszítettem őket.
Vagyis csak azt hittem.
Nézd!
Ezt találtam.
Az első kalap, amit készítettem.
Azt hittem, hogy már réges-rég kidobták.
Lehetetlen, hogy itt legyen, és mégis...
itt van.
Szóval ha ez a kalap megmaradt,
akkor biztos él a családom is.
De Kalapos...
Azt gondoltam, nem vagyok méltó a családom nevére.
Tudod, az apám nagyon szigorú ember.
Csúnyán összevesztünk.
És nem kértem bocsánatot, amíg még lehetett.
De ez azt jelenti,
hogy még megtehetem.
Kalapos...
a családod már...
Te...
hiszel nekem, ugye, Alice?
Szeretnék, de...
Kalapos!
Nem vagy jól!
Hogy segíthetek?
Hát persze.
Az én Alice-om...
visszahozhatja nekem a családomat.
Ó, az...
Kalapos, sajnálom.
A családod meghalt.
Már nagyon rég.
Te magad mondtad nekem.
Nem hozhatjuk vissza őket.
Te képes lehetsz rá.
Sajnálom.
De ez...
lehetetlenség.
Te...
nem Alice vagy.
Kalapos, kérlek!
Kifelé!
Nem tudom, hogy ki vagy.
De nem az én Alice-om.
Az az Alice hitt volna nekem.
Kalapos!
Kalapos, kérlek!
Kérlek!
Tennünk kell valamit!
Kalapos szörnyen beteg.
Félek, hogy...
meghal.
Szent ég!
Szent ég! Szent ég!
Ne!
Nem veszíthetjük el őt! Nem lehet!
Arra kért, hogy hozzam vissza a családját.
De hát...
az képtelenség.
Kivéve, ha mégsem.
Mi?
Lehet, hogy van rá megoldás.
Ne, ne, ne! Nem szabad! Nem szabad!
Mert, mi az?
Nagyon veszélyes. Halálosan. Túl nagy kérés lenne.
De mi az?
Alice.
Vissza kell menned az időben.
Jaj, ne!
Vissza kell menned, hogy megmentsd a családját.
Ha Kalapos képzelgése valóra válna...
...Akkor jó eséllyel meggyógyulna.
Időutazás?
De hogy?
A Kronogömbbel.
Bocsánat, milyen gömbbel?
A Kronogömbbel.
Az az energiaforrása a Történelem Nagy Órájának.
A legendák szerint a segítségével utazhatunk az idő tengerén.
Mi nem mehetünk, mert már léteztünk a múltban.
És ha a múltbeli éned meglátja a jelenbelit...
Akkor mi lesz?
Még nem fordult elő.
De azt mondják, ha megtörténne,
akkor minden elpusztulna.
Tényleg veszélyesen hangzik.
Mert az is. Szörnyen veszélyes.
Te nem innen származol, ezért csak te utazhatsz.
Nem mondanám, hogy lehetetlen,
pusztán
nem lehetséges.
Megvagy!
Kalapos a legjobb barátom.
Segítenem kell, ha bajban van. Mindenáron.
Alice!
- Nagyon bátor. - Tudtam, hogy segít.
És pontosan hol van ez a Kronogömb?
Hát egy férfinál. Időnél.
Bocsánat. Az Idő egy férfi?
Az örökkévalóság terében él, a végtelenség kastélyában.
Ebben, az óra ingáján túl.
Nagyon hideg.
Keressem meg a kastélyt, kérjem el a Kronogömböt,
utazzak vissza Borzadályos Napra,
mentsem meg a Kalapos családját, ami aztán meggyógyítja őt.
És mindeközben ne zavard meg a múltat, a jelent vagy a jövőt!
Én csak segíteni akartam.
Mi baj lehetne?
Jó utat, Alice!
Kalapos bízik benned.
Ahogy mi mind.
Hahó!
Van itt valaki?
Hahó!
Ostoba Idő-alakú folyosó!
Sosem ér véget ez a nap?
Annyira hozzám ragadt, mint valami izzadt pantalló.
ÉLŐ ALVIDÉKIEK
Ki állt meg?
Ki volt az,
akinek a tikkje
most
takkolt utoljára?
TISBY Brilliam
Brilliam...
Tisby.
Brilliam Tisby.
Lejárt az időd.
Helyezzük át Tisby urat...
ELHUNYT ALVIDÉKIEK
...a megfelelő helyre! Ábécésorrendben.
Tillman.
Tiptoner.
Ő még nincs itt.
Tirado.
Tirelli, Tironi.
Tisby.
Remélem, boldog voltál,
és jól kihasználtad az idődet.
Jó éjt!
Ki van ott?
Láttalak!
Hogy jutottál be?
Hisz lehetetlenség!
Gyere elő, te kis izgő-mozgó féreg!
- Ez egy lány. - Kérem, uram!
Elnézést, csak kicsit
rabolnám az idejét.
Az időmet?
De kisasszony...
Én vagyok
az Idő.
A végtelen,
az örökké tartó,
a halhatatlan,
a mérhetetlen.
Már ha nincs órád.
Szóval Időként
az a kötelességem, hogy adjak
egy kevéskét magamból.
Ugye érted, amit mondok?
Igen.
Tényleg?
Ígérd meg, hogy rövid leszel!
Persze, igyeksz...
Mert ha van egy dolog, amit gyűlölök,
az az, ha az emberek képtelenek arra...
hogy tömör mondatokat alkossanak.
A barátom nagy bajban van.
Elég a szüntelen csacsogásból!
Nekem most fontos dolgom van.
Kérem!
Még nem válaszolt a kérdésemre.
Egy perc.
Miért van egy elesett katona a zsebedben?
Gyerünk, vedd elő!
Elromlott.
Kaput.
Apámé volt. Sosem válok meg tőle.
Előbb-utóbb mindenki megválik mindentől, kedvesem.
Íme!
Csodáld csak meg a Történelem Nagy Óráját!
Ő én vagyok, én pedig ő,
így mi vagyunk ketten együtt az idő.
Ezt én magam írtam.
Jól van, fiúk, csak energikusan!
Wilkins!
Álljatok vigyázállásban!
Hogy van az én legyőzhetetlen gépem?
- Hát... - Csendet!
Csak akkor beszélj, ha kérdezlek!
- De hát kérdezte őt. - Badarság.
Halljuk, Wilkins!
Hogy van a gép?
Helló!
Hát te meg ki vagy?
Ezek a miniatűr műszerészek itt a másodperceim.
Érdekes.
És ugyebár minden másodperc számít.
"Számít"? Ugyan!
Buták a számításhoz.
Nem volt szép tőlem.
Sajnálom.
Megmondtam. Tökkelütöttek.
Gyere!
Szóval, a kérdésed.
Mi lenne az? Kapsz pontosan egy percet.
Kalaposról van szó.
Tarrant Tipptoppról. Ő egy jóbarátom,
és a fejébe vette, hogy még él a rég elvesztett családja.
De persze már meghaltak,
mert a Sárkánygyík megölte őket,
amit én elpusztítottam,
és kéne a Kronogömb,
mert fontos...
A Kronogömb?
Ez nem volt egy perc.
Kölcsön akarod kérni?
Elvinni?
Elcsenni?
Igen.
Azt kéred,
hogy dezintegráljuk a történelmet?
A Kronogömb működteti a Nagy Órát.
De kell nekem.
Anélkül Kalapos nem gyógyul meg.
- És muszáj lesz... - Wilkins!
Wilkins!
Fránya ajtó!
Hívatott, uram?
Wilkins, kérlek, dobasd ki ezt a...
sárgahajú pólyásbabát, rendben?
Azonnal, uram!
Rögtön kipenderítem!
Köszönöm saját magát, uram.
Gyerünk, gyerünk!
A mit?
Hát az idejét.
Jól figyelj rám!
A múltat nem írhatod át.
Ellenben tanulhatsz belőle valamit.
Jöjjön már!
Ez az új nemzedék...
Jól van, menjen vissza, amerről jött!
Itt végig a folyosón.
Wilkins!
Igen, uram!
Megjött a szerelmem!
Megyek, uram!
Siess! Gyorsan!
Jól van. Gyerünk! Ding-ding! Egy-kettő, egy-kettő!
Vissza!
Egyvonalba!
Őnagysága.
Őfelsége!
A Lordsága már a társalgóban várja.
Kéri, hogy bejelentsem?
Nem kell. Bejelentem magam.
Tikk-Takk! Merre vagy?
Tikk-Takk!
Jövök, drágám!
Ajándék!
Hát persze.
Ó, édesem,
lenyűgözve állapítom meg, hogy a fejed ma nagyon méretes.
Fogadd tőlem ezt a kis ajándékot, ami szeretetből készült!
Meg persze fémből és fából.
Tudom, mennyire szereted az apró dolgokat.
Nagy becsben fogom tartani.
Remek!
Ó, jaj!
A Kronogömb.
Ó, miért sírsz, édesem?
Jól tudod, hogy mire vágyok a legjobban.
De édesem, hisz már eddig is annyi mindent tettem érted.
Igen, igen, én is tudom.
De nem érted?
Hogy...
a nagy agyammal...
és a te...
kis Kronogömböddel...
visszavághatnék a húgomnak.
Uralhatnánk a múltat, a jelent és a jövőt.
Lehetetlenséget kérsz tőlem, drágám.
Nem adhatom neked a Kronogömböt.
Odaadnád, ha szeretnél.
Engem senki se szeret.
Senki se fél tőlem.
De én szeretlek téged.
Csók?
Jaj, ne!
A Nagy Óra.
Wilkins!
Rögtön ott vagyok, uram!
Tikk-Takk!
Összeálltak egy perccé.
Tikk-Takk!
Ne merj magamra hagyni duzzogás közben!
Beléd meg mi ütött?
A Kronogömb!
Alice.
Ne!
Állítsátok meg!
Kapjátok már el, féleszűek!
HÚZZ MEG!
Melyik tökkelütött címkézte fel?
Maga volt, uram.
Köszönöm, hogy elismerted a hibádat.
Ostoba!
Vajon hogy működik?
Állj! Stop!
Állj meg, te kisegér!
Ne! Ne!
Hogy festek? Mondjátok! Megemésztem.
Hajszál héján megúszta.
Olyan, mint egy hajó.
Előre!
Hahó, négylábú! Gyere!
Kalapos!
Kalpag NAP JÖVŐ MÚLT
Ne félj, Kalapos!
Megmentelek téged és a családodat.
Alice?
Az az Alice?
Aki megölte a sárkányomat?
Az az Alice, aki miatt száműztek engem a királyságomból?
Az az Alice?
Ostoba!
A fejét akarom!
Minden rendben, uram?
Megkezdődött.
A Kronogömb nélkül
nem lesz, mi hajtsa a Nagy Órát.
Így az idő meg fog állni,
és az Alvidék megszűnik létezni.
Megszűnik létezni?
Meg kell oldanod, hogy a Nagy Óra tovább járjon.
Nekem? Ezt hangosan kimondtam?
Mármint, ahogy kívánja, uram.
Én pedig megtalálom azt a pólyásbabát.
Ó, szentséges ég!
Mi történik?
Megszerezte a Kronogömböt.
Vigyázz magadra, Alice! Benned van minden reményünk.
Borzadályos NAP
Borzadályos Nap!
Te!
Add vissza, ami az enyém!
Add vissza,
különben nem marad belőlem semmi!
Gyere vissza!
Tudod, hogy nem versenyezhetsz az Idővel!
Az Idő elkerülhetetlen!
Koro NAP
Kalapos?
Te vagy az!
Újra önmagad vagy!
Bánnám, ha nem így lenne.
- Láttalak már? - Igen.
Vagyis nem. Még nem.
Ez fura,
mintha ismernem kéne téged.
Már találkoztunk, még kiskoromban.
Sajnálom, de nem emlékszem.
Azért, mert még nem történt meg.
- Mikor történik meg? - Jó pár év múlva.
Idősebb leszel.
Szóval én idősebb leszek, te viszont fiatalabb?
Tudom, ez zavarosan hangzik.
Nem, teljesen világos.
Tarrant vagyok.
Tudom. Én Alice.
Alice, kicsit elvesztél az időben.
Ő vesztette nyomomat.
Nagyon mérges, és üldöz engem.
Lökött vagy, igaz?
Gyakran mondják.
A legkiválóbbak azok.
Figyelj, tudom, hogy furán hangzik, de a családodat keresem.
Ó, mázlid van. Gyere, erre!
Csodálatos!
Valóban.
Gratulálok, drága Miranám, felnőtté váltál.
És most...
az örökös.
Iracebeth hercegnő koronája.
Tudatlan pórnép.
Csendet!
Mit csinálsz, te félkegyelmű?
Tegye már rá a fejemre!
Nevetségessé tesz engem.
Csinálja már!
Maga kétbalkezes fajankó!
Csendet!
Aki nevetni mer, az soha többé nem nevet!
Iracebeth, kérlek!
Hogy gátolnád meg őket a nevetésben?
Húzzon zsákot a fejére!
Inkább a te fejedre!
Mindnyájatok fejére!
Igen, bevarrok minden szájat!
Kivágok minden nyelvet! Levágok minden egyes fület!
Igen, hulljon csak!
Hulljon a sok...
Iracebeth! Elég!
Iracebeth.
Reméltem, hogy egy nap
szert teszel azokra a tulajdonságokra, amelyek
kellenek az uralkodáshoz.
De már tudom: sosem jön el az a nap.
Tébolydafölde népe!
A halálomkor
a koronám átszáll
Mirana hercegnőre.
Apám, ne!
Ez nem igazság!
Én vagyok az idősebb!
Nem vagy alkalmas uralkodásra.
Utállak titeket!
Utálok mindenkit!
És soha nem fogok megbocsátani neked,
te vihogó Tipptopp!
Rémes bosszút fogok állni!
Kegyetlent.
- Lassút. - Racie!
Te csak ne becézgess!
Te kezdted ezt.
Miért nem mondod el az igazat?
Mindjárt gondoltam.
Senki sem szeret!
- Racie! - Iracebeth!
Az a kalapos, aki méltó akar lenni a Tipptopp névre,
legyen józan, higgadt, fegyelmezett.
Vagyis mindaz, ami most te nem vagy.
De hát csak nevettem, atyám.
Muszáj volt.
Mert a feje olyan gigantikus.
Miattad veszítette el a koronáját.
Tudod, mit tettél velünk?
Miért nem büszke rám soha?
És te miért okozol nekem állandóan csalódást?
Tessék. Kimondta.
Kimondta, atyám.
Ha olyan nagy csalódás vagyok,
nem bánja majd, hogy elköltözöm.
Ne!
Tarrant!
Kérem a kalapomat.
Tarrant!
- Zanik! - Nem!
Kérlek! Mondd, hogy maradjon!
Zanik, kérlek!
Tarrant!
Tarrant?
Kalapos!
Kalapos! Várj!
Nem vagyok kalapos.
Dehogynem. Te vagy "A" Kalapos.
Vagyis az leszel, mikor megismersz.
Az egyik barátom, Thackery olyan bolond, mint te.
- Nem akarsz velünk teázni? - Kérlek!
Vissza kell menned a családodhoz!
Mit tudsz te a családomról?
Veszélyben vannak.
Figyelmeztesd őket a Borzadályos Napra!
Nem tudom, miről beszélsz.
De ha apám küldött, hogy meggyőzz, nem fog menni!
Ha nem mész vissza, hogy kibékülj vele,
bánni fogod, biztosan tudom.
Talán később.
Elvesztettem az apámat.
És mindennap hiányzik.
Ha most elmész, te is elveszted a tiédet.
Az én búcsúm örök,
de a tied nem kell, hogy az legyen.
Még visszakaphatod, és akkor újra önmagad lehetsz.
És kalapos, akárcsak ő.
Még véletlenül sem akarok olyan lenni, mint az apám.
Tarrant, várj!
Elveszted a családodat, és semmit sem fogsz tenni ellene!
Jó. Szólok nekik én.
Tipptopp úr!
Csak egy pillanatra zavarnám.
Valami szörnyűség készül, amiről tudnia kell.
Tipptopp úr!
Elnézést kérek.
Tudja, a nővérem balesete...
Nem kell elnézést kérnie, Őfelsége.
Egész Tébolydafölde fájó szívvel gondol arra a tragikus napra.
Esés napja. Pontban 6 órakor.
Sosem feledem az estét, amikor beverte a fejét.
Épp előtte...
Az mindent megváltoztatott.
De ha sosem történt volna meg,
akkor nem is lenne Borzadályos Nap.
Kalapos rendbe jönne!
Elnézést!
Ki ez a különös lány?
Jaj, ne!
Ne aggódjatok! Képesek vagyunk rá!
Nélküle még inkább.
Ne búsulj, Tarrant!
Jól mulatunk majd, most, hogy itt élsz.
Teázzunk!
Repülj, repülj, bőregér! Vajon mi a denevér?
Fenn az égen...
Ő ki?
Üdvözlet, alvidékiek!
Idő vagyok.
Végtelen és halhatatlan.
Az idő emberi megtestesülése.
Tudom, hogy ezt kicsit nehéz felfognotok, de ha lehet,
ne tartson soká a megrökönyödésetek!
- Őfelsége. - Nagyon örvendek, uram!
Egy tolvajt keresek. Nem kimondottan eszes.
A haja...
...don?
Olyan sárgás.
Úgy hívják...
Alice.
És mi dolgod lenne vele?
Elvett tőlem valamit.
Nem mondom el, hogy mi az, nem fontos.
Egy apróság.
Nem is értem, miért faggatóztok ennyire.
Semmiség. Vissza kell kapnom.
De nem aggódom.
Minél hamarabb kell.
Persze nekem mindegy, meglesz-e.
Na ki vele! Ki tudja, hol van?
Hát, nagy mázlija van, őpontossága.
Éppen mára
hívtam meg teázni Alice-t.
- Mi az az Alice? - Csitt!
Addig is foglalj helyet,
várjuk meg együtt!
De nincs hely az asztalnál.
Nincs hely. Nincs hely.
Sok hely van!
- Teát a vendégnek! - Teázzunk!
Micsoda kiváló Időtöltés.
Nem kér teasütit?
Süti.
- Nem. - Szóval...
ha tényleg te vagy maga az Idő, vagy benned lakik - bárhogy legyen...
Süti. Süti.
...segíthetnél nekem.
Régóta izgat, hogy mikor van a "mindjárt".
Ha felbosszantasz, úgy mindörökké fog tartani.
Nem, ez nem igazság! Nem igazság!
Esés NAP
Nagyon emlékeztet valakire.
De nem tudom, kire.
Szerintem kicsit rád hasonlít, testvérem.
Badarság! Szörnyen csúf.
Inkább rád hasonlít.
Állj meg!
Hé, Tarrant!
Tarrant! Ezt nézd!
Most még láthatsz. Most már...
Várj egy kicsit! Várj egy kicsit! ...nem!
Hol a macska?
Megvagy!
Ezt neked!
Ellenkezőleg, ezt neked!
Mindjárt 6 óra!
Jó napot!
Önnek nagyon szép feje van.
Köszönöm.
A szép fejhez szép kalap illik.
Ezt atyám szokta mondani.
Ő készíti itt a legjobb kalapokat.
Csináljon önnek is?
Jöjjön! Elkészít bármilyen kalapot.
Vagy főkötőt, zsirardit, csákót, fezt, klost, sityakot, turbánt vagy...
Megeszed a belsejét!
- Tiéd a széle. - Nem kérem a szélét.
Ha nem békéltek meg,
többet nem kaptok.
Most pedig kifelé!
Uzsgyi!
Tényleg begyógyítasz minden sebet?
Az Idő nekem dolgozik.
Tényleg annyi vagy, mint a tenger?
Hé, Időtlenné váltam.
Vigyori!
Merre jártál? Elkéstél!
Csak kivártam, most jött el az Idő.
Nagyon közel az Idő.
Ti féleszű balgatagok.
Azt hiszitek, hogy nem ismerem ezeket az olcsó vicceket?
Gúnyolódásotok nem ér célba.
Nicsak! Repül az Idő!
Elég!
Ne pocsékoljatok engem!
De azt hittem, végtelen vagy.
Atyám, nézze! Egy csinos fejű vásárló.
Nézze csak!
Milyen kalapra vágyik, asszonyom?
Legyen...
tollas?
Vagy...
gombos?
Jó napot, hölgyem!
Jó napot, uram!
A kalap feladata, hogy megfeleljünk a társadalmi elvárásoknak.
Nem a vidámság.
Atyám...
Ez itt elég vidám.
De mi ez?
Kalap.
Ó, Tarrant, fordítva tetted rá.
- Ne, még tönkreteszi! - Lássuk csak!
Ó, jaj!
Sebaj!
Holnap...
megmutatom, hogyan készül a rendes kalap.
Tarrant?
Túl szigorú vagy vele.
A kalapkészítés komoly dolog.
Nem hagyom, hogy a fura ötletei miatt ne tudjon kibontakozni.
Tehát...
Igen.
Azt hiszem, ez a kalap tökéletesen...
- illik önhöz. - Köszönöm, Tipptopp úr,
de most már muszáj mennem.
Legyen szép estéjük!
Hol lehet?
Mit csinálsz?
Semmit.
Mikor jön már?
Nos...
Sosem állítottam olyat, hogy eljön,
öreg harcos.
Csak azt mondtam, hogy meghívtam.
Ez jó. Ravasz.
Ügyes volt.
Tényleg ügyes.
Köszönöm.
Kérdezted, mikor van a "mindjárt".
Elmagyarázom, mikor van a "most".
Most van
pontosan 1 perc hátra a teázásig.
Amíg az ifjú Alice nem csatlakozik hozzátok,
mindaddig pontosan 1 percetek lesz a teázásig.
Neked és a kis...
dinkáknak.
Vigyázz!
Élvezd a jelent!
Kimutatta a foga fehérjét.
Rohan az Idő.
Kell a Kronogömb.
Nem lehet túl messze a lány.
Furcsa szerzet!
Egy úriember!
Pápá!
Hogy mondhatott ilyet?
De tényleg.
Hogy mondhatott ilyet?
Mi?
Moccanni sem tudok.
Hé! Mit tett velünk?
A nyavalyás elérte, hogy mindig 1 perc múlva teázzunk.
Teázás! Örökre!
Tessék, hangyácskák!
A szép, új házatok.
Mit mondtam, gyerekek?
Nincs több süti!
Én nem is ettem sütit.
És a morzsák az ágyad alatt?
Az ő műve.
Igaz ez, Mirana?
Te voltál. Valld be!
Mondd el az igazat!
Te ettél sütit és morzsáztál oda?
Nem.
De te voltál, hazudsz!
A te ágyad alatt vannak.
Ne a húgodat okold!
Nem, ez nem igazság! Nem igazság!
Mindjárt 6 óra!
Az óra!
Beveri a fejét!
Ne!
A fejem.
Hülye rózsák.
A hercegnő.
Jaj, ne!
Nagyon fáj, kisasszony?
Óvatosan! Kezd duzzadni.
Jaj, ne!
Iracebeth?
Iracebeth!
Hol van?
Szívecském!
- Fáj a fejem. - Karold át a nyakam!
Mirana!
Láttad ezt?
Igen. Csúnyán beverte a fejét.
A múltat nem írhatod át.
Ellenben tanulhatsz belőle valamit.
Az első kalap, amit készítettem.
Azt hittem, hogy már réges-rég kidobták.
Megtartotta.
Lehetetlen, hogy itt legyen, és mégis...
itt van.
Szóval ha ez a kalap megmaradt,
akkor biztos él a családom is.
ELHUNYT ALVIDÉKIEK
Tillman.
Tiptoner.
Ő még nincs itt.
Nem volt Tipptopp.
Még élnek.
Még élnek!
Megdöbbentően
ostoba vagy.
Fel sem tudod fogni, hogy mennyire felelőtlen
dolgot tettél.
Milyen veszélynek tetted ki...
Mitévők legyünk?
Gyorsan! Hol a kézikönyv? Kinél van?
Szükségem van a Kronogömbömre!
Vissza kell helyezni a Nagy Órába.
De a Borzadályos Nap!
Már csak egyszer fogom használni.
Tudnom kell, mi lett Tipptoppékkal, hogy megmenthessem őket.
Nem mentesz meg senkit. Bárhová is mész, megtalállak.
A Nagy Óra nem állhat meg.
Az Időt úgysem hagyod le.
Sajnálom.
De meg kell mentenem Kalapost.
Alice! Alice!
Hozd vissza a Kronogömbömet!
A Kingsleigh lány az.
Megőrült. Vigyék innen!
Szíjazzák le, fiúk!
Alice?
Hol vagyok?
Egy intézetben.
Mióta vagyok itt?
Nem régóta.
Ascoték egyik emeleti szobájában találtak rád.
Hamish hozatott be.
Olyan különösen viselkedtél.
Azt mondják, be akartál mászni a bútorok alá.
Egy gömbről beszéltél.
A Kronogömb!
Kalapos!
Így van, kedves Alice.
Vissza kell mennem.
Lássuk csak!
Izgulékony,
érzelmes, sokat ábrándozik.
A női hisztéria iskolapéldája.
Egyesek szerint gyógyíthatatlan.
Nem értek egyet.
De hiszen nincs semmi bajom.
Feküdj vissza!
Dőlj hátra!
Dr. Bennet, szükséges ez?
- Biztos van más... - Harris úr!
Nem maradhatok!
Kivezetné a hölgyet?
Vissza kell mennem!
Sok a dolgunk.
Ne aggódjon! Egykettőre meggyógyítjuk Alice-t.
Hova...?
Dr. Bennet, tiltakozom a...
Alice.
Fuss!
Ne!
Nem szökhet el! Gyorsan!
A hároméves hajóút megtanított rá,
hogyan kössek masszív csomót.
Hé!
Az az én kocsim!
Nem viheted el!
Sajnálom!
Nem vagyok beszámítható!
Tartsatok ki, Tipptoppok!
Borzadályos NAP
TIPPTOPP KALAPOK
Tipptoppok!
Ne!
Enyém a bosszú.
Elrabolta őket.
Majd legközelebb.
Kalapos!
Életben van a családod!
Alig ketyeg a szíve.
Attól tartok, elkéstél.
Kalapos!
Egyre halványul.
Nem bírom elviselni, hogy így kell látnom.
Gyere, Cincér! Búcsúzz el tőle, Alice!
- Gyere! - Jó.
Ébredj fel, Kalapos, kérlek!
Ébredj fel!
Kérlek, ébredj fel!
Már tudom, hogy mit jelent.
Apádnak készítetted gyerekként.
A szereteted záloga volt, és azt hitted, kidobta.
De megőrizte, oly sok éven át.
Megőrizte.
És most bajban van.
Annyira sajnálom.
Azt hittem, lehetetlen.
Hinnem kellett volna neked.
Hiszel nekem?
Mindig hinni fogok benned.
Te vagy az, ugye?
Bárhol felismernélek.
Te vagy Alice.
Kalapos.
Úgy hiányoztál!
Te is nekem, drágám.
De ha még életben van a családom,
miért nem jöttek haza?
Fogva tartja őket valaki,
aki annyira gonosz, hogy nem könyörül rajtuk
ennyi év után sem.
A Nagyfejű Nő.
Megkeresem azt a Vörös Királynőt, és hazahozom a családomat.
Hahó!
Mi van, állatkák?
Ó! Ás, ás, ás. Fúr, fúr, fúr.
Földrengés.
Hol az ördögben jártál?
Hol van Alice?
Hol a Kronogömböm?
Beleugrott a tükörbe.
Eltűnt.
Mi? Hagytad elszökni?
Nem.
Meg kell találnom.
- Merre van? - Honnan kéne tudnom?
Onnan, hogy az ellenséged.
És motyogott
valami olyasmit, hogy
Tipptoppék.
Azt mondta, meg fogja menteni őket.
Mit jelenthet ez?
Pontosan tudom, mit jelent.
Őrök!
Fogjátok el!
Tudod, drágám, mostantól
én vagyok a főnök.
Lecsúsztam!
Alice.
Mirana.
Ott van a családom. Ez biztos!
Ó, egek!
Merre van felfele?
Ez rengeteg lépcső!
Most jön az, hogy...?
Szétválunk.
Együtt váljunk szét.
Meglehetősen nagy kastély.
Talán ha nem válnánk szét...
Jaj nekem!
Máris kifulladtam.
Tipptopp asszonyság?
Tipptoppék? Tipptoppék?
Hoppá!
Ez zárva van.
Igen, ez is.
Ez az utolsó terem!
Biztosan itt lesznek.
Egyszerűen tudom.
Atyám? Anyám?
Valaki?
Nincsenek itt?
Nincsenek itt.
Pedig teljesen biztos voltam benne. Éreztem.
Nagyon sajnálom.
Atyám!
Anyám!
Hát ti vagytok azok!
Icipiciben, de ti vagytok.
Helló, Alice!
Kérem!
Ne!
Hálás vagyok.
Elhoztátok nekem a világ legnagyobb erővel bíró szerkezetét.
A drága barátaitokkal
és a drága ellenségemmel együtt.
Racie!
Fogd be!
Hiba volt szétválnunk. Jól nézünk ki!
Egy nagy zöldségbörtön tart fogva.
Veled mi történt?
Várjon! Őfelsége, ne!
Nem írhatja át a múltat, higgye el, megpróbáltam!
Jaj, Alice, te mindig is bosszantó, tömjönző és arcátlan voltál.
Ha visszatérek,
lecsapjuk az összes barátod fejét.
Végül a tiédet is. Pápá!
Gyerünk!
Ne hagyd, hogy meglássa magát!
Különben mindent elpusztít.
Most már rémlik, miért nem kedvelem.
"Hogy' gondoskodj róla, hogy ketyegjen az óra".
Hát persze!
Másodpercek! Percek!
Jöjjön a 347-es!
Jöhet...
az Óra!
Ez Idő.
Az egész az én hibám.
Elloptam a Kronogömböt.
Szerintem újra el kéne lopnod.
Megette a szaglorromat.
"És az ujjaimat."
"És a könyökömet."
Köszönjük.
Szerintem bájosan néz ki a szaglorra nélkül.
Zellerállhatatlan!
Ugyan már!
És most mihez kezdünk?
Igen. Mi a terv?
Most már rajtad múlik, Alice.
Vigyétek Időt a kastélyába!
Mi visszaszerezzük a Kronogömböt,
és helyreállítjuk a világ rendjét. Világos?
- Igen, persze! - Igen.
Mire vártok még? Indulás!
Hol vagyunk?
Tudod te, hol vagyunk.
És a morzsák az ágyad alatt?
Az ő műve.
Igaz ez, Mirana?
Te voltál.
Valld be!
Mondd el az igazat!
Te ettél sütit és morzsáztál oda?
- Nem. - Nem.
- Racie, ne! - Te hazudós!
Hazug! Hazudsz!
Ez nem jelenthet jót.
Mennünk kell!
Törést okozott a múltban.
Már csak az segíthet, ha visszatesszük a Kronogömböt!
Mindjárt utolér!
Alice?
Kapaszkodjatok!
Én nem akarok!
A Kronogömb!
Visszahozta a lány!
Fuss, Alice!
Talán még sikerülhet is.
Utánam! Erre!
Viszlek, csöppség!
Tiktak, tiktak, bajban van az Óra!
Nem hagylak itt!
Uram, uram, tartson ki! Itt a lány!
A lány, aki rászedte és bolondot csinált magából!
Alice!
Kalapos!
Ég veled, testvérem!
Testvérem, ég veled!
Élveztem minden veletek töltött pillanatot.
En garde!
Lejárt az Idő.
Nem fog sikerülni!
Több idő kéne neki!
Még van bennem egy tikk, ami nem takkolt!
Úgy tűnik,
hogy a legyőzhetetlen masinám...
talán mégis
legyőzhető.
Jóságos ég!
Lemaradtam valamiről?
Jól vagy?
Igen.
Wilkins.
Wilkins!
- Wilkins! - Igen, uram?
Ó! Hát itt vagy.
Ne ácsorogj ott!
Nagyon sok a dolog.
Nincs szüksége inasra?
Wilkins!
Sikerült! Sikerült!
Hurrá, Alice! Mindig is kedveltem ezt a lányt.
Szállj le rólam!
Miért mindig velem történik ez?
Miért nem szeret senki sem?
Én szeretlek, Racie.
Dehogy szeretsz!
Ez az egész a te hibád.
Tudom.
Megettem a sütit és hazudtam róla.
Ha elmondom az igazat, mindez sosem történt volna meg.
Úgy sajnálom!
Ha még nem túl késő...
kérlek, bocsáss meg!
Csak ezt akartam hallani.
De tényleg.
Őfelsége...
Elnézést a zavarásért.
A családom helyzete kissé
kellemetlennek mondható.
Hát hogyne.
Szeretem az apró dolgokat.
Egyél meg!
Köszönöm.
Ne egyetek túl sokat!
Ezt nevezem, fiam. Szép volt.
Ó, a családom.
Az én drága családom.
Anyám.
És Ön, atyám.
Megőrizte a kék kalapot.
Kalapokat készítek, atyám.
Kalapos vagyok.
Mindig tudtam, hogy az vagy, fiam.
Minden stimmel.
Igen?
Tudom, hogy figyelmeztettél.
És nem hallgattam rád.
Sajnálom.
Régen azt hittem, hogy az Idő tolvaj.
Ellop mindent, amit szeretek.
De már látom, hogy adsz, mielőtt elveszel.
Minden nap ajándék.
Minden óra, minden perc és másodperc.
Az elesett katona.
Szeretnéd, ha megjavítanám?
Nem.
A tiéd.
Apa azt mondta, csak olyat érdemes tenni,
amivel segíthetünk.
Kedvelt volna téged.
Azt mondják, hogy az Idő senkinek sem barátja.
De rád mindig emlékezni fogok.
Csak kérlek,
ne gyere vissza!
Alice.
Ó, Alice!
Bemutatom a családomat.
Elvégre neked köszönhetik a szabadságukat, jól mondom?
Olyan jól fogunk mulatni!
De persze neked is van családod,
nem igaz?
A család rendkívül fontos.
Csak egy van belőle.
Ó, Kalapos!
Félek, hogy nem látlak többé.
Drága Alice-om.
Az emlékek kertjében...
az álmok palotájában...
ott találkozunk majd mi ketten.
De az álom nem valóság.
Ugyan ki tudja, melyik melyik?
Sikerült, Alice.
Elérted a lehetetlent.
Nagyobb lehetetlenség búcsút venni tőletek, barátaim.
Ég veled, Kalapos!
Ég veled, Alice!
Tehát ezzel mondhat le a férje hajójáról.
Csak írja alá itt,
és öné a ház.
Harcourt úr,
az idő pénz.
Attól tartok, ez nem igaz.
Alice!
Az Idő sok minden, Hamish, de pénznek nem pénz.
És nem is ellenség, anyám.
Maga meg honnan jött?
Átsétáltam a falakon.
A múlton nem tudok változtatni, de tanulhatok belőle.
Írd alá a papírokat!
Tényleg ezt szeretnéd?
De mi lesz a Csodával?
Az csak egy hajó, szerezhetek másikat.
De te az anyám vagy, belőled csak egy van.
Ügyintéző lesz?
Biztos voltam benne.
Az önfejűségétől függetlenül.
Nem vagy kedves ember.
Jó, hogy a lányom nem ment hozzád.
Asszonyom.
Asszonyom, nem teheti ezt!
Nem teheti! Nem teheti!
Alice azt tesz, amit akar.
Akárcsak én.
Szép napot!
Anya!
VILÁGTÉRKÉP
Feljebb!
Nagyszerű! Köszönöm, uraim.
Egy év alatt csődbe juttatjuk Ascotékat.
Anya!
Tele a raktér, kapitány.
Kezdődhet a Kingsleigh és Kingsleigh első útja?
A dagály nem vár egyetlen férfira sem, Harcourt úr.
És persze nőre sem.
Itt a kapitány!
Vitorlát bonts!
ALICE TÜKÖRORSZÁGBAN
BARÁTUNK, ALAN RICKMAN EMLÉKÉRE 1946-2016
Ideje menni.