Горите на Пандора
крият много опасности.
Но най-опасното
в Пандора...
е, че може да я обикнеш твърде много.
За да помним, пеем свещени песни.
Всяко мънисто
е история от живота ни.
Мънисто за раждането на сина ни.
Нетейам!
Мънисто
за осиновяването на дъщеря ни Кири.
Роди я аватарът на Грейс.
Дъщеря, чието зачатие беше мистерия.
Мънисто
за първото общение с Ейуа.
Казват,
че живеем в Ейуа...
и Ейуа живее в нас.
Великата майка
носи всички свои деца
в сърцето си.
Щастието е просто.
Кой би очаквал един военен да го разгадае?
Когато се запознах с баща ви,
опитах да го убия.
Беше любов от пръв поглед.
Докато се усетя, имахме четири.
Щом небесните хора си заминаха,
неколцина останаха.
Учени, предани на на'ви.
И Паяка.
Беше останал.
Беше малък за криокапсула.
Диваче такова.
Чао, Норм!
Остана сирак,
отгледан от лаборантите.
Вземи резерва!
Отивам в селото!
Не беше от семейството ни.
Едно бездомно коте.
Вечно наоколо.
Неразделен с децата ни.
За Нейтири
оставаше чуждоземец.
Един от тях.
Мястото му е сред себеподобните.
Мое е!
Мое си е.
Защо да ги го дам?
Дълго усвоявах езика с дебелата си глава.
Сега ми звучи
като роден език.
Мразя те!
Аз пък те мразя безкрайно, Ло'ак!
Грозна мутра!
Престанете!
Не ме карайте да ставам.
Ще се покаже иззад онези скали.
Ето я.
Точно така. Дръж я!
Да!
Великият рибар Нетейам.
Браво на теб.
Голяма е.
При скалите.
Точно както каза.
Колко е висок?
Ето толкова. - Висок е!
Преминава бързо,
като сън.
Кири. - Братко, хайде.
Ела.
Усмивка, скаунг.
Щастието е просто.
Като любовна среща.
Време без децата.
Но щастието има особеност.
Отлита за миг.
Нова звезда в нощта.
Означава само едно.
Кораби, забавящи скорост.
Небесните хора се връщат.
ЕДНА ГОДИНА ПО-КЪСНО
Пулс 168.
Да, събужда се.
Всичко е наред.
Не се движете.
Спокойно.
Добър зеничен рефлекс.
Махни това от лицето му.
Полковник,
чувате ли ме?
Полковник?
Легнете, сър.
Седирай го!
Излезте!
Бързо!
Викни охраната!
Дръж го!
Спокойно!
Полковник, спрете!
Полковник,
аз съм!
Ефрейтор Уейнфлийт!
Лайл?
Ти ли си?
Да, сър. И Зи Дог.
И Файк.
Добре съм. Пуснете ме.
Добре съм.
Виж ти.
Ама че работа.
Две минути до навлизане на Пандора. Делта V в готовност.
Пъпната връв е наред.
Сатурация 89.
Ако още не си се досетил, ти си полковник Майлс Куорич.
Само че по-млад, висок, син
и далеч не така красив.
След два часа ще летя на мисия
срещу крепостта на на'ви.
Началството счете за разумно да направя това резервно копие.
Ако гледаш това,
значи съм хвърлил топа.
Паркър,
сега какво се очаква да кажа?
Напомни му как става.
Така.
Виждаш ли? Това са спомените и личността ти.
Отиват на Земята,
където растеш в лаборатория.
Там ще ги въведат и...
Чакай.
Кой го прави, аз или ти?
Побързай.
Идеята е
да вкараме умовете на най-коравите ни хора на Пандора
като ефрейтор Уейнфлийт ей там
и моя милост
в рекомбинантни тела.
Сега си реком, полковник,
зареден с моите спомени и чар.
Няма да помниш само смъртта ми,
защото още не е настъпила
и няма да настъпи.
Точно така. - Да.
Каквото и да е станало,
щом си мой клонинг, ще искаш разплата.
А Джейк Съли е пръв в списъка.
Помни, хлапе,
пехотинецът е несломим.
Могат да ни убият,
но в ада само се прегрупираме.
Семпер фай.
Наземен екип, тръгвайте!
Вземи! Тръгвай!
Тръгваме след две минути.
Братко, трябва да слезем там.
Не може! Татко живи ще ни одере!
Стига, не бъди пъзльо.
Ло'ак!
Върни се...
Вземете сандъка!
Вземаме пълнители, РПГ-та, стингъри.
Хайде, братко!
Бързо!
Бързо! Вземайте!
Вземете оръжията.
Хайде!
Не знаеш как се прави.
Татко ме научи.
Стрелкови кораб!
Хайде, братко!
Ло'ак, къде си?
Нетейам!
Спокойно. Добре ли си?
Да. - Къде е брат ти?
Натам. - Къде е?
Бягай оттук!
Хайде!
Нетейам!
Не.
Не, не.
Господи.
Татко?
Защо си тук? Какви ги вършиш?
Съжалявам.
Съжалявам, сър.
Вече не сме в Канзас.
Отиваме на Пандора.
Така...
Знам, че всички си задавате един и същи въпрос.
Защо толкова сини?
Заради стари грехове
сме върнати към живот
в облика на врага ни.
Така получаваме техните размери, сила и бързина.
С нашето обучение
става силна комбинация.
Имаме ли вече мисия?
Имаме.
Мисията ни е да открием и убием
предводителя на бунтовните на'ви.
Онзи, когото наричат Торук Макто.
Джейк Съли.
Да!
Атака!
Падна ли ми!
Тук!
Хайде!
Син съм по-бърз.
Скаунг.
Не, сериозно.
И животните ме уважават.
Не ме приемат като човек.
Я чакай, ти си човек?
Идват!
ЛАГЕРА, УКРЕПЛЕНИЕ НА ОМАТИКАЯ
Идват!
Кири, Паяк!
Воините се връщат!
Хайде, бързо.
Да вървим.
Мамо! - Тук...
Мамо. - Тук, Тук.
Строй се.
Вие сте съгледвачи.
Следите за вражески кораби.
Отдалече!
Звучи ли ви познато? Ела тук!
За бога. Поверявам ви мисия,
а вие престъпвате заповед.
Кири, помогни на баба си с ранените.
Брат ми е ранен.
Добре съм.
Тук, върви с нея. - Татко.
Сър, поемам пълната отговорност.
Да.
Така трябва.
Ти си по-големият, дръж се като такъв.
МаДжейк.
Синът ти кърви.
Майко, нищо ми няма.
Върви да те превържат. Свободно.
Съзнаваш, че заради теб брат ти можеше да умре.
Да, сър.
Един месец няма да летиш.
Сега се погрижи за всички икран.
Слушам.
И си почисти лицето.
Искаш ли цунка?
Дай му това.
По-добре с кора от ялна.
Ето, пий.
Така ли?
Кой е цахик?
Ти, бабо... Върви!
Ти, бабо. Но с кора от ялна е по-добре.
Не щипе толкова.
Велик воин.
Какво?
Нетейам и Ло'ак се мерят по теб.
Много им е трудно.
Знам.
Твърде строг си с тях.
Аз съм им баща, длъжен съм.
Това не е отряд.
Това е семейство.
Помислих, че сме ги изгубили.
Как е?
Паяк.
Задникът ти е мой.
Тук съм.
Само за аватари!
Заобиколете!
Съжалявам.
Сините райета не те правят по-голям.
Но пак мога да те наритам.
Ама че ден.
Доста продължи.
Много смешно.
Най-гадно е,
че можете да дишате земен въздух,
а аз издържам на вашия само секунди.
Наистина е гадно, маймунче.
За теб.
Здрасти, Макс. - Деца.
Как е, Макс?
Как е, Норм?
Здравей, мамо.
Може да си губя ума,
но наблюдавам реални признаци
на системен отговор на глобално ниво.
Не мога...
Не бих го нарекла "разум". То е...
Може би "съзнание" е по-точно.
Сякаш цялата биосфера на Пандора
е осъзната
и способна на когнитивен отговор.
Не мога да го кажа.
Ще ме разпънат.
Трябва да е нещо, което...
Според теб кой е бащата?
Сигурно е Норм.
Абсолютно.
Май не ви е мил животът.
Не, не. Помисли си.
Той е любимецът й.
В лабораторията е все с нея.
По-скоро бих се самоубила.
Бих пила киселина.
Прав си. Той е на всички кадри.
Виж какъв поглед й хвърля тук.
Ето какво си мисля.
Аватарите им са се скитали из горите съвсем сами...
Гадост!
Хора.
Понякога е по-добре да не знаеш кой е баща ти.
Все едно.
Дори не го помня.
Не, Паяк.
Стига. - Паяк...
Ти не си той.
ГРАД БРИДЖХЕД
Тръгвайте! Влизайте в терминала.
Не спирайте.
Свалете маските.
Сър,
това е генералът.
Генерал Ардмор.
Приятно ми е, полковник.
Чух хубави неща.
Но тук вече е много различно.
Елате с мен.
Новият оперативен център е тук.
Тъкмо заработи.
Този робо рояк издига сграда за шест дни.
За година направихме повече в сравнение с последните 30 г.
Не сме тук да ръководим мина.
Като командир на терен
ми е възложена далеч по-важна мисия.
Земята умира.
Задачата ни е да опитомим този свят.
Трябва да превърнем Пандора
в нов дом за човечеството.
Но преди това
трябва да умиротворим врага.
Нападенията на Съли стават все по-дръзки и чести.
Ударите са добре планирани.
Има добра координация по земя и въздух.
Атакуват отдалечени обекти. Мини, тръбопроводи.
Прекъсват снабдяването ни.
Преди два дни удариха маглев.
Имате ли сведения къде е
базата на Съли?
Да. Покажи планините.
Това е пещерна система някъде в Планините Алелуя.
Но пратим ли там части, търпим загуби.
Техниката ни разръчква гнездото на стършелите.
След десет минути в тяхно небе
вече са ни наскачали.
Полковник,
смятаме че екип Блу ще се възприеме като местен
и няма да задейства
имунен отговор.
Как да проверим тази хипотеза, генерале?
По трудния начин.
Отлично.
Навлизаме във вражеско небе.
Разбрано.
Братко! - Давай, маймунче!
Чакайте ме!
Тук! Не изоставай!
Добре де.
Братко, защо я взе?
Такова е мрънкало.
Знае само: "Ще ви издам.
Не ходете на бойното поле.
Вземете ме, ще кажа на мама."
Не я дразни.
Хайде.
Страхотно!
Има ли трупове?
Братко, провери.
Виж ти.
Кири.
Кири...
Кири.
Добре ли си?
Пак правех онова, нали?
Да, пак.
Кири!
- Кири, трябва да се връщаме.
Хайде.
Какво има?
Трябва да сме у дома преди затъмнението.
Много е голяма за човек.
Аватари? - Може би.
Но определено не са наши.
Какво правиш?
Проследявам.
Пазете си гърба.
Чисто е.
Отцепете периметър.
КУОРИЧ
Гледай ти.
Не бива да идваме тук.
Татко ще те накаже.
Престани.
До живот.
Братко, да огледаме.
Хайде.
Братко,
тук твоят и моят баща
са се били.
Това е костюмът на баща ти.
Да му се не види.
Лайл, провери
записа в онази камера.
Това нещо е мъртво, полковник.
Ние също.
Добре.
Трябва да съобщя.
Не, братко, ще загазим.
Да вървим.
Девил Дог, тук Игъл Ай.
Игъл Ай, докладвай.
Виждам някакви хора.
Изглеждат като аватари,
но са с камуфлаж и автомати.
Шестима са.
Докладвай позиция.
При старата барака сме.
Кои вие?
Аз, Паяка, Кири...
и Тук.
Синко, чуй ме много добре.
Изтеглете се веднага
и нито звук.
Махайте се оттам.
Ясно?
Да, сър, изтегляме се.
Казах ти!
Хайде.
Татко.
Знам кратък път!
Ще загазиш здраво.
Кири, спри.
Да побързаме.
Затъмнението почти настъпи.
Свалете го!
Ще стрелям!
С мен.
Пусни!
Веднага!
Стой! Горе ръцете!
Пусни го. Пусни го.
Паяк.
Дръжте ги!
Елате тук!
Долу!
Мирувай.
Не мърдай!
Претърсете ги!
Кири!
Спокойно...
Млъкни.
Не мърдай.
Какво си имаме тук?
Полковник,
вижте.
Четири пръста.
Имаме си мелез.
По дяволите...
Покажи си пръстите.
Негов си, нали?
Негов си.
Къде е той?
Съжалявам, не говоря вашия език
със задници.
Къде е баща ти?
Не!
Сериозно?
Така ли предпочиташ?
Млък!
Кири!
Не! Спри!
Не я докосвай!
Не я наранявай.
Не мърдай.
Как се казваш?
Паяка...
Сокоро.
Майлс?
Никой не ме нарича така.
Да му се не знае...
Мислех, че са те върнали на Земята.
Няма криокамери за бебета, тъпако.
Какво да правим, шефе?
Айрън Скай, тук Блу Уан.
Блу Уан, докладвай.
Готови сме за извеждане.
Да вървим.
Драгънфлай идва
за извеждане.
Уведомяваме ви,
че водим ценни пленници.
Пуснете ни!
Млъквай.
Стойте там, Блу Уан,
идваме.
Десет минути.
Засичаме.
Сядайте! - На земята!
Краката! - Лягайте!
Лайл,
пусни звука.
Млък.
Главата долу!
Жената на Съли.
Тя е животно.
Откажи се, Куорич.
Съли.
Всичко свърши. - Негодник.
Нищо не свършва, докато аз дишам.
Надявах се да го кажеш.
Не, остани с икран.
Татко,
и аз съм воин.
Трябва да се бия.
Нетейам.
Няма да повтарям.
Да, сър.
Нататък няма нищо.
Да приберем ли останките?
Блу Уан, бъдете готови.
Идваме след три минути.
Три минути.
Пази тила.
Млъквай!
Нападат ни в тил!
Нападат в тил!
Ло'ак!
Проклятие.
Гадина.
Ло'ак!
Тук, хайде! - Ела тук!
Бягайте!
Дръжте ги!
Хайде!
Прикрий се!
Хайде!
Ти ли си, г-жо Съли?
Познах почерка ти.
Защо не излезеш, г-жо Съли?
С теб имаме...
недовършени дела.
Демон!
Ще те убия колкото пъти се налага!
С ефрейтора сте били доста...
заети, нали?
Пръкнали сте цяло котило
мелези.
На'ви!
Бързо!
Добре ли си?
Да.
Тръгваш с мен. Готов ли си?
Да, сър!
Сега!
Давай!
Бързо!
По фланга. След тях!
Паяк?
Паяк!
Кири!
Паяк.
Ела! Бързо!
Паяка. Той е там.
Не.
На място сме.
Десет минути във вражеско небе.
Блу Уан, върни се в сборния пункт.
Блу Уан,
назад.
Назад!
Тръгвайте!
По-живо!
Кири! - Паяк!
Ела.
Не.
Ела!
Давай. Хайде.
Спокойно. Добре ли си?
Ранен ли си? - Не.
Тук, как си? - Татко!
Добре, чисто е.
Добре ли сте?
Мамо! - Тук.
Всичко е наред. Добре сме.
Благодаря ти, Велика майко.
Благодаря.
Къде е Паяка?
Отведоха го.
Те го взеха.
Спокойно, миличка.
Той е жилав.
Спокойно.
Той ще е добре.
Всички ще сме добре.
По дяволите!
Хайде!
Пуснете ме оттук!
Той е съвсем див.
Мисли се за един от тях.
Онова нещо. Куорич.
Каквото и да е...
Какво има? - Той може
да влезе под носа на Ейуа.
Това е семейството ни. - За него е.
За нашите дечица.
Не мога. Не го искай от мен.
Не мога да оставя народа си.
Няма.
Той ни преследва.
Преследва семейството ни.
Не искай това!
Децата. Всичко, което познават. Гората.
Това е нашият дом!
Той държеше децата.
Държеше ги под ножа си!
Моят баща ми даде
този лък на смъртния си одър.
Каза ми да защитавам народа.
Ти си Торук Макто!
Това ще защити народа!
Куорич взе Паяка,
а хлапето знае всичко.
Познава цялата операция
и може да ги доведе.
Ако народът ни укрива, ще умрат.
Разбираш ли?
Виж, нямам нищо.
Нямам план...
Но мога да защитя семейството.
Това мога да сторя.
Знам едно нещо.
Където и да идем,
семейството е нашата крепост.
Къде е Джейк Съли?
Не знам!
Знаем, че знаеш.
Не знам!
Само си го представи
в ума си.
В плаващите планини ли е?
Пуснете ме!
Съпротивлява се. Изчакай.
Не знам!
Формирай мисъл и ще я видим.
Не знам!
Виж, на мен също не ми е приятно.
Кои племена ще го приютят?
Не знам!
Направо ме убийте!
Погледнете.
Префронталният дял.
Няма да спрем,
докато не ни дадеш нещо.
Къде е той?
Не знам, задници такива!
Не знам!
Нека опитам с личен подход, генерале.
Той не ви е син.
Кротко, тигре.
Кротко.
Успокои ли се?
Много си сърцат.
Учените глави здраво те притиснаха.
Но ти не издаде нищо.
Уважавам го.
Може би ще искаш това.
Това е полк. Майлс Куорич.
Загинал.
Паднал в бой.
Аз не съм този човек.
Обаче имам неговите спомени.
Стигат ми, за да знам,
че не е бил баща за пример.
Това не е извинение.
Аз не съм баща ти. Технически,
аз и ти сме си напълно чужди.
Но...
Мога да ти помогна.
Мога да те измъкна оттук.
Не искам от теб да предадеш Джейк Съли.
Не би го сторил. Ти си предан.
А аз уважавам това.
Просто ела с нас.
Иначе ще те върна на лаборантите.
Това е като камък в сърцето ми.
Тарсем е мъдър за възрастта си.
Ще бъде силен олоейктан.
Вождът трябва да умре.
За да се роди вождът.
Торук Макто ще изчезне.
Народът ще е в безопасност.
Бащата закриля.
Това му дава смисъл.
Един живот свършва.
Друг започва.
Тук.
Морските племена са един отделен свят.
Хиляди острови.
Непозната територия, в която можем да изчезнем без следа.
Стигнахме ли вече?
АУА'АТЛУ, СЕЛО НА МЕТКАИНА
Остави го.
След мен.
Тук.
Бъди послушна.
Здравейте.
Дръжте се спокойно.
Вижте. Какво е това?
Това опашка ли е?
Много е малка.
Как плуват?
Недейте. Рото, Аонунг.
Здравей.
Тоноуари беше вождът на меткаина,
народа на рифа.
Аз те виждам, Тоноуари.
Джейксули.
Знаех, че е суров вожд.
Но не Тоноуари ме безпокоеше.
Аз те виждам, Ронал.
Цахик на меткаина.
Аз те виждам, Ронал.
Защо идваш при нас, Джейксули?
Търсим утуру.
Убежище за семейството ми.
Ние сме рифов народ.
Вие сте горски народ.
Уменията ви не са за тук.
Ще усвоим вашите. Нали така?
Да.
Ръцете им са тънки.
Мамо.
Опашките им
са слаби.
Ще сте бавни във вода.
Тези деца
дори не са истински на'ви. - Татко.
Такива сме!
Те имат демонска кръв!
Погледни.
Роден съм от небесните хора, а сега съм на'ви.
Приспособих се.
Ще се приспособим.
Нали?
Съпругът ми беше Торук Макто.
Той поведе племената
към победа срещу небесните хора.
Това ли наричате победа?
Да се криете сред чужди?
Изглежда, че Ейуа ти е обърнала гръб,
Избранико.
Моля да я извиниш. Тя...
Не се извинявай заради мен.
Летя дълго и е изтощена.
Джейк.
Торук Макто е велик предводител.
Всички на'ви знаят историята му.
Но ние, меткаина...
Татко. - ...не сме във война.
Няма да допуснем да пренесете войната си тук.
Приключих с войната.
Разбираш ли?
Искам само да опазя семейството си.
Беше поискано утуру.
Трябва ли да ходим?
Всичко ще е наред.
Торук Макто и семейството му остават с нас.
Приемете ги като наши братя и сестри.
Те не познават морето.
Ще бъдат като бебета,
които поемат
първия си дъх.
Научете ги на обичаите ни, за да не изпитват срам,
че са безполезни.
Какво се казва?
Благодаря.
Синът ми Аонунг и дъщеря ни Цирея ще научат децата какво да правят.
Татко, защо... - Решено е.
Елате. Ще ви покажа селото ни.
Насам.
Върви, Тук.
Тук горе.
Това е за вас.
Новият ви дом.
Ще свърши работа.
Чудесно.
Хубаво е, нали?
Съберете се.
Помниш ли?
Семеен съвет.
Хайде. На коляно.
Кири.
Какво?
Така.
Искам ви възможно
най-дисциплинирани.
Говоря сериозно.
Учете бързо. Работете наравно.
Не създавайте неприятности. Ясно?
Да, сър.
Искам да си вървим у дома.
Тук.
Тук. Сега това е нашият дом.
Ще го преодолеем.
За да успеем,
трябва да се пазим взаимно. Нали?
Какво повтаря винаги баща ви?
Съли не се делят.
Точно така. Съли не се делят.
Хайде сега с чувство.
Да.
Съли не се делят.
Хайде.
Плувайте с нас.
Какво им става?
Не могат да се гмуркат.
Стига.
Те се учат.
Добре ли сте?
Много сте бързи!
Изчаквайте ни.
Само дишайте.
Дишайте.
Не сте добри гмурци.
Умеете да се люлеете по дървета, но...
Стига, братко.
Ние не говорим с пръсти.
Не ви разбираме.
Ще ви науча.
Къде е Кири? - Кири?
Кой? - Кири.
Къде е Кири?
Виждали ли сте я?
Качвай се в кораба,
намери си място и не се пречкай.
Да тръгваме!
По-живо!
Супер.
По-кротко, бързако!
Слушай сега.
В маската има вграден тракер.
Ако кацнем и ти побегнеш,
след две минути ще те хвана
и хубавичко ще те напердаша.
Ясно ли е?
Да, сър.
Готови ли сме?
Потегляме.
Слушайте.
Джейк Съли се е покрил.
Все едно.
Ние ще го намерим,
както и откачената му жена.
За тази цел
ще станем на'ви.
Без остатък.
Ще се храним
като на'ви. Ще яздим като на'ви.
Ще мислим като на'ви.
И това започва с езика.
Мислиш, че говориш езика?
Звучиш като тригодишно дете!
Добре, умнико.
От маймунче талисман си повишен
в официален преводач.
Това са илу.
Щом ще живеете тук,
трябва да яздите.
Създай връзката нежно.
Почувствай дъха му.
Почувствай силата му.
Хвани тук.
Дръж се.
Добре ли си,
горски?
Това е воинско животно.
Не се обяздва лесно.
По-добре...
започни с илу.
Не. Този.
Сега запомни.
Щом се гмурнете пак, задръж позиция.
Много е важно.
Ще се справя.
Така, добре.
Спокойно.
Проклятие.
Вече я обичам.
Вдишайте.
Издишайте.
Представете си как подухвате пламък.
Трябва да забавите пулса си.
Вдишай.
Дишай оттук долу.
Издишай бавно.
Ло'ак, пулсът ти е учестен.
Съжалявам. - Съсредоточи се.
Добре. - Вдишай.
И издишай.
Прочисти ума си.
Учите се да дишате.
Не изоставайте, загубеняци!
Дай на мен.
Какво?
По-малки на'ви и от мен го правят с голи ръце.
Джейк Съли се е справил без помощ?
Ти как мислиш?
Какво ще правим?
Ще стане весело.
Да вървим.
Аз и ти сме, сладурче.
Споменах ли, че първо му връзваш устата?
Много благодаря!
Бързо!
Виждаш ли ги?
Да вървим. Раз-два.
Да вървим.
Хайде. Махаме се оттук.
Да!
Това е!
Да, полковник! Само така!
Да, полковник!
Кой е следващият?
Пътят на водата няма начало, нито край.
Морето е около теб
и вътре в теб.
Морето е твоят дом,
преди да се родиш
и след смъртта ти.
Сърцата ни туптят в утробата на света.
Дъхът ни пламти в сенките на дълбините.
Морето дава
и морето взима.
Водата свързва всички неща.
Живота със смъртта.
Мрака
със светлината.
Намерих я!
Ти успя!
Дава ти дъх под водата.
Какво прави тя?
Не знам.
Просто зяпа пясъка.
Какво каза?
Да не си някакъв урод?
Той попита дали си урод.
Не.
Сигурна ли си?
Дори не си истинска на'ви.
Ама че ръце.
Вижте ги само...
Назад, рибок!
Още един четирипръст урод.
Вижте опашлето му!
Не ме пипай!
Опашле!
Оставете ни на мира!
Не е нормален.
Вижте му опашката.
Опашленце!
Много е сладко!
Чу я какво каза.
Оставете ги на мира.
Баткото довтаса...
Назад.
Веднага.
Разумно.
От сега нататък
искам да уважавате сестра ми.
Да вървим.
Чао-чао!
Вижте ги.
Всички са уроди.
Цялото семейство.
Ло'ак.
Спокойно, братко.
Знам, че ръката ми е странна.
Погледни, аз съм урод, чуждоземец.
Но с нея правя нещо готино.
Гледай.
Свивам я на топка ето така.
Виждаш ли? После...
Нарича се юмрук, гад!
Не закачай сестра ми.
Да! Аонунг! Покажи му!
Ела тук!
Спрете!
Престанете!
Това е глупаво!
Опашката ми!
Ухото ми! Пусни!
Хвана ме за ухото!
Какво ви помолих?
Едно-единствено нещо!
Без неприятности. - Без неприятности.
Да. - Вината е моя.
Не мисля.
Спри да поемаш вината на този глупак.
Татко, Аонунг дразнеше Кири.
Нарече я урод.
Извини се на Аонунг.
Какво?
Той е синът на вожда. Ясно ли е?
Все едно как, помирете се.
Върви.
Другите как са?
По-зле.
Това е добре.
Много по-зле.
Изчезвай.
Какво не е наред?
Нищо. Добре съм.
Защо да не съм добре?
Защо не мога да съм като всички?
Кири.
Какво прави горският тук?
Извинявай, че те ударих.
Толкова много пъти.
Трябва да сме приятели.
Ела на лов с нас.
Отвъд рифа.
Там ловуват мъжете.
Не ми е позволено.
Явно каня погрешния брат.
Да вървим.
Хайде!
Да!
Не изоставай, горски!
Да!
СКАЛИ ТРИМАТА БРАТЯ
Ти оцеля!
Луда работа, братовчеде!
Насам.
Знам едно добро място.
Повикай рибата.
Какъв тъпак!
Момчета!
Аонунг!
Стига, не е смешно!
Аонунг!
Да му се не види.
Ти си тулкун.
Спаси ми живота.
Благодаря ти.
Благодаря.
Приятел, нямам представа какво каза.
Наранили са те, нали?
Ще опитам да го извадя.
Довери ми се.
Приятели ли сме?
Точно така, сега сме приятели.
Братле!
Съжалявам.
Какво има, миличка?
За Паяка ли тъгуваш?
Да. - Нали?
Но не е заради това.
Добре...
Тогава какво има?
Усещам я, татко.
Кого?
Ейуа.
Чувам дъха й.
Чувам сърцето й.
Тя е толкова близо.
Тя е просто там,
като неотронена дума.
Знам, че ме мислиш за луда.
Не си луда, миличка.
Как звучи сърцето на Ейуа?
Могъщо.
Кажи му каквото ми каза!
Обичаш ли да гледаш звездите?
Баща ми е дошъл от звезда.
От онази.
Ей там.
Ло'ак!
Загазил съм.
Върви.
Ще се видим пак.
Момчето се върна! - Синът на Съли.
Намериха го. - Намери се.
Дай да те огледам.
Добре е.
Да.
Само драскотини.
Моля се за сили
да не извадя очите на малкия си син!
Не.
Синът ми не е бивало да го води отвъд рифа.
Вината е негова.
Добре, да вървим.
Не.
Аонунг не е виновен.
Идеята беше моя.
Той опита да ме разубеди.
Наистина.
Хайде.
Съжалявам.
Хайде.
Ще се погрижа.
Истина ли е?
Аонунг, какво си въобразяваше?
Ти каза да се сприятеля с тях.
Опитах... - Не искам да слушам.
Татко...
Посрами семейството ни.
Свободен ли съм?
Още една беля и ще вържа опашката ти на възел.
Ясно ли е?
Да, сър. Разбрано.
Ти къде беше?
Да.
Трябваше да наглеждаш брат си.
Съжалявам.
Защо ме защити?
Защото знам какво е
да си едно разочарование.
Иска ми се да бях там.
Океанът те е благословил с дар, братко.
Тулкун още не са се завърнали.
А и те никога не са сами.
Този беше сам.
Липсваше му плавник.
Беше като чуканче.
Отляво.
Горкият тулкун.
Паякан.
Кой е Паякан?
Млад мъжкар, който подивя.
Той е изгнаник. Сам е.
И му липсва плавник.
Казват, че е убиец.
Не. - Убил е на'ви
и други тулкун.
Не тук,
а далеч на юг.
Не, той не е убиец.
Имаш късмет, че си жив.
Казвам ви,
той ми спаси живота.
Той е мой приятел.
Малкото ми братче!
Великият воин,
срещнал се с тулкун убиец
и доживял да разказва.
Не ме слушате.
Ло'ак, аз те слушам. - Върни се.
Скаунги.
Паякан!
Радвам се да те видя.
Защо си изгнаник?
Какво е станало?
Прекалено болезнено е.
Аз имам доверие в теб.
Можеш да се довериш на мен.
Братле, гадно е!
По-бързо!
Пристигнахме.
Това е Заливът на предците.
Най-святото ни място.
Тук е най-хубаво по здрач.
Ето го.
Духовното дърво.
Моята красива дъщеря.
Здравей, мамо.
Радвам се да те видя.
Изглеждаш угрижена.
Милото ми момиче.
Всичко ще бъде наред.
Какво има, миличка?
Защо съм различна?
Какво иска Великата майка от мен?
Кой е баща ми?
Мила моя.
Не!
Бързо.
Какво става?
Получи гърч.
Диша ли?
Да я отнесем в селото!
Бързо!
Хайде, да побързаме!
Тук, ела.
Здравей! - Радвам се да те видя.
Да вземем нещата. Нетейам!
Дръж ги назад!
Как е тя?
Още е в несвяст.
Няма кървене.
Няма счупено.
Няма признаци на хипоксия.
Мозъкът е добре.
В префронталния дял има остатъчна активност.
Добре. - Определено е било гърч.
Не е от токсини. - Тогава от какво?
Явно не съм нужна тук.
Ти си цахик!
Махнете тези неща.
Вън!
Безполезни сте!
Хайде да си починем.
Само да махна системата.
Туктирей.
Тя каза, че усеща Ейуа. Чувала сърцето й.
Това е. - Какво?
Епилепсия на фронталния лоб.
Епилепсия? - Да.
Имаш видения.
Изпадаш в религиозен екстаз като описания от нея.
Свързването с Духовното дърво го задейства.
Не я оставяй да го прави повече.
Какво? Никога ли?
Джейк.
Ако получи нов гърч под вода,
това може да я убие.
Ти се свести!
Милото ми дете.
Сладкото ми момиченце.
Сега това.
"Аз те виждам."
Нали това казах?
Не "нати", а "наати".
Все едно излиза през носа ти.
Шефе,
патрулът е засякъл чужд обект.
Стрелкови кораб.
Къде?
В Източно море, 400 км на север.
Дръж се.
Сигналът бил накъсан и го изгубили над открито море.
Но ако го продължим,
стига до тази островна група.
Там има стотици острови.
Това е голяма площ с много села.
Нашият човек е.
Дайте ми кораби и ще ви донеса скалпа му.
Някой идва.
Капитане.
Стоп машина. - Стоп машина.
Разбрано.
Здрасти.
Ти ли си Скорсби?
Ти ли си задникът, който реквизира кораба ми?
Това ще да съм аз.
Целта е цялата островна група.
Не съм ходил там.
Познаваш тези води. Какви племена има там?
Основно меткаина и малко та'унуи. Към петдесет села са.
А ти кой си?
Аз съм Иан Гарвин.
Морски биолог.
Петдесет села.
Сто села. Все едно. Ще ги претърсим.
Аз ловувам тулкун.
За това съм оборудван, това умеем тук.
Имам да изпълнявам норма.
Ще бъда любезен веднъж.
После няма да съм.
Щом няма отърване,
тогава напред!
Всички по местата! - Не пипай.
Кормчия,
излитаме.
Разбрано.
Какво беше това?
Какво става?
Тулкун се завърнаха!
Нашите братя и сестри се завърнаха.
В безкрайния си миграционен цикъл
тулкун се бяха завърнали у дома.
Кири, ела!
Остави ме.
Хайде! - Какво?
Какво искаш?
Погледни.
Хайде, ела.
Да ги посрещнем.
Виж,
ето я моята духовна сестра.
Сестро, аз те виждам.
Аз те виждам, сестро. Щастлива съм.
Синът ти е прекрасен.
Благодаря ти. Как е твоето бебе?
Бебето ми е силно.
Срещнах едно момче.
Беше време за истории.
За времето им разделени.
За раждания
и смърти.
За стари приятелства
и нова любов.
СЕЛОТО НА ТА'УНУИ
Деца.
Спокойно,
народе.
Търсим оръжие
и техника от всякакъв вид.
На земята.
Ти също.
Виждаш ли това?
На земята! Мълчи!
Този мъж...
Знаем, че е на тези острови.
В селото ли е?
Ние сме съвсем друго племе.
Този човек в отражението
е от гората.
Какво казва?
Не са го виждали.
Те са морски хора.
Горският народ не идва тук.
Не на мене тия.
Той трябва да си тръгне оттук
и да търси дълбоко в гората.
Те не знаят нищо.
Застреляй животното.
Какво правите?
Успокойте се.
Вече чуваш ли?
Запазете спокойствие!
Видя ли какво правят тези?
Джейк Съли.
Торук Макто!
Каза ви, че не знае!
Убий я!
На земята!
Долу!
Спрете!
Обясни му го пределно ясно.
Ако не предаде Съли,
ще убием цахика.
Няма да го направя.
Така ли?
Няма да участвам в това!
На земята!
Тези хора не знаят нищо!
Нищичко не знаят!
Не мърдай!
Наистина ли ще я убием?
Моля те.
Моля те, не го прави.
Не бива.
Допускате голяма грешка.
Моля те.
Изгорете колибите.
Палете.
Палете всичко!
Огнехвъргачки!
Съжалявам!
Не знаех!
Спри това безумие!
Съжалявам.
Тръгваме.
Не ме докосвай!
Съжалявам.
Да вървим.
Тръгваме.
Да вървим.
Какво има?
Небесни хора.
Търсят теб, Джейксули.
На юг.
С тях има човешко момче,
което говори на'ви.
Убили ли са някого?
Още не.
Заплашват.
Но селяните няма да те издадат.
Наредил съм им.
Трябва да издебнем този демон.
Да го заловим.
Да го убием.
Трябва да сме умни.
Ако нападнем Куорич,
ще разберат къде сме
и ще хвърлят срещу нас всичко.
Тогава какъв е планът?
Това е Торук Макто!
Долу главата.
Бил ли е тук?
От това няма полза.
Правят се на ударени.
Ако ги притиснем,
той ще побегне.
Трябва да го примамим.
Аз приключих.
Трябва да гоня норма.
Искаш да ловуваш ли?
Да вървим на лов.
Не и тук.
Има много селяни.
Не. Не, не.
С цялото ми уважение, сър,
вие не разбирате
сродството
между тулкун и океанските на'ви.
Все едно да убиете член на семейството.
Започнем ли лов тук,
враждебно настроените ще ни нападнат.
Именно.
Интересува ни
един от тях.
Знам какво ти е.
Аз също се чувствам съвсем сам.
Разкажи ми.
Защо си изгнаник?
Съжалявам.
Много съжалявам.
Всичко е наред.
Спокойно.
Ти допусна това.
Ти му позволи да се свърже с изгнаника!
Цирея.
Разочароваш ме, дъще.
Ами ти...
Синът на велик воин
е възпитан по-добре.
Паякан спаси живота ми.
Не го познавате.
Не, Ло'ак.
Седни.
Седнете!
Чуй словата ми, момче.
В дните на първите песни
тулкун се биели помежду си
за територии
и заради мъст.
Но те се убедили,
че и най-оправданото убийство
само влече още убийства.
Затова убийствата били забранени.
Това е пътят на тулкун.
Паякан
е убиец, затова
е изгнаник.
Простете,
но грешите.
Ло'ак.
Говориш на олоейктан!
Знам каквото...
Стига!
Знам каквото знам.
Достатъчно.
Аз ще се оправя с него.
Тази буря ще отмине.
Ло'ак, днес видях нещо.
Видях горско момче,
избрано от тулкун.
Много се гордея с теб.
Паякан не е убил момчетата.
Видях всичко.
Демонският кораб убил майка му пред очите му.
Той събрал млади мъжкари и момчета от рифа и нападнали кораба.
Всички били избити,
но от небесните хора. Не от него.
Той не е убиец. - Не, Ло'ак.
Според пътя на тулкун е такъв.
Вината е негова.
До края на живота си ли да плаща за това?
Той съзнава грешката и няма да я повтори.
Да кажем на татко...
Не.
Вече загазих пред моя баща.
Баща ти ще разбере.
Не, няма.
Той нищо не разбира.
Цялото племе ме ненавижда.
Демонска кръв.
Чуждоземец. Това виждат всички.
Аз те виждам.
Ти си брат на тулкун.
Сега си един от нас.
Открихте ли майката?
Майка с малко. Силен сигнал, до 4000 м.
Да я приберем
тук.
Разбрано.
Криле спуснати.
Подводничари,
две минути!
Да вървим!
Затваряй люковете!
Хайде, темпо!
Темпо!
Всички по лодките. Две минути.
Да направим малко пари.
Екипажи на лодките!
Освободете въжетата!
Лодки на вода!
Да вървим, бейби!
Тръгваме!
Дълбочинни заряди готови
и огън, огън, огън!
Какво е това?
Какво правят?
Това са ехолокационни сензори.
Така се ориентират.
Вдигат ги
над водата,
иначе ще оглушеят.
Пикадори!
Тръгвайте!
Хайде.
Тръгвайте!
Отивайте там!
Откъсват женската от стадото
чрез звуковото оръдие.
Избират майката, понеже малкото плува бавно
и тя няма да го остави.
Те отвръщат ли някога?
Не съм ги виждал да вдигнат и плавник.
Но са много трудни за убиване.
Подводничари, тръгвайте!
Освободи.
Ето го момичето.
Виждаме целта.
Готови сме с харпуните.
Да действаме.
Влизаме им отдолу.
Там има процепи в бронята им.
Добре. Да започваме.
Тръгвам.
Приближи.
Дръж стабилно.
В обхват. Зареди първи.
Зареждам. Цел прихваната.
Изстрелвам първи.
Втори готов.
Зареди първи. - Зареждам.
Стреляй.
Добре. Зареди втори.
Зареждам.
Втори изстрелян.
Уха!
Супер.
3-6, ще черпиш.
Шамандурите я забавят
и държат на повърхността.
Да.
Давай!
Закарай ме там.
Курс към нея.
Трийсет метра.
Харпун с експлодиращ връх.
Десет метра. Вкарай ме там.
Дръж стабилно.
Поддържай курса.
Задръж.
Въжето е пуснато!
Сега се дръжте, полковник!
Пълен назад!
Разбрано.
Дръж я.
Получи експлодиращ харпун в гърдите
и още бяга.
Красота.
До жлезата се стига само отдолу.
Пробиваме твърдото небце,
за да достигнем мозъка. И...
Те са разумни същества.
Може би по-умни от нас.
Не са по-умни от мен.
Това е доста ниска летва.
Аз съм този с харпуна.
Да.
Откъде знаете?
Че са по-умни от нас.
Повече неврони, повече мозъчни връзки.
Не само че са по-умни, но са и
дълбоко емоционални.
По-духовни.
Тази област съответства на нашите емоционални центрове,
но пропорционално е много по-голяма.
Те имат музика,
философия,
математика,
сложен език.
Добре.
Готово.
Да видим съкровището.
За това ли става въпрос?
Това е.
Амрита.
Лош късмет за тези великани.
Това нещо спира стареенето при човека.
Буквално.
Това е най-ценната
субстанция, позната на човека.
Този малък флакон струва около...
осемдесет милиона.
Хващай!
Моля те, недей.
Не е забавно.
Амрита плаща за всичко на Пандора.
Дори изследванията ви. Нали, докторе?
Затова пия.
Това ли вземате?
Останалото просто изхвърляте?
Свалете шамандурите.
Да я потопим!
Не. Оставете шамандурите.
Искам да знаят, че сме ние.
Вземам допълнително за употребата ми като стръв.
Казва се Ро'а.
Беше моята духовна сестра.
Композираше песни.
Беше много уважавана.
Пеехме заедно.
Тя чака много цикли, докато се сдобие с малкото.
Племето много се радваше за нея.
Какво е това, Тоноуари?
Какво е това?
Моята духовна сестра и бебето й
бяха убити от небесните хора!
Тази война стигна до нас.
Ние знаехме за лова
на народа на тулкун.
Но той беше отвъд хоризонта,
далеч от нас.
Сега е тук!
Не...
Трябва да разберете как мислят небесните хора.
Великият баланс не ги вълнува.
Не отговаряме пред небесните хора!
Изслушайте го.
Те няма да спрат.
Това е началото.
Кажете на тулкун да се махат.
Кажете им да заминат надалеч!
Да заминат?
Живееш сред нас,
а не си научил нищо!
Ще защитим в бой нашите братя и сестри!
Не, не.
Ако нападнете,
ако се биете,
те ще ви унищожат!
Ще съсипят
всичко, което обичате.
Не!
Чуйте словата ми!
Спокойно!
Запазете спокойствие!
Слушайте баща ми.
По дяволите!
Той говори истинно.
Кажете на тулкун,
че ако бъдат поразени от това,
са набелязани.
И ме повикайте
да го спра.
Важното е да спасим живота им.
Нали?
Да спасим близките ви.
Кажете на тулкун.
Вървете.
Отивайте!
Трябва да се бием.
МаДжейк.
Няма да стоя безучастно!
Това е капан. Те искат да отвърнем.
Тулкун не са целта им.
Те търсят нас.
Няма да се измъкнеш, братко.
Ще предупредя Паякан.
Не.
Дръж скаунгския си задник тук.
Той е изгнаник.
Друг няма да го предупреди.
Братко,
защо вечно усложняваш нещата?
Не.
Питаш защо не съм съвършен син като теб.
Перфектният малък войник.
Аз не съм ти!
Разбра ли?
Не съм.
Той е мой брат.
Отивам.
Той ли ти е брат?
Не, аз съм ти брат.
Ло'ак!
Остави ме.
Ло'ак!
Върни се!
Хайде.
Отива при Паякан.
Върни се!
Виж, Ло'ак!
Ло'ак отива при Паякан!
Чакайте ме!
Дръж се!
Всички по места. - Дай сигнал.
Хайде, народе. Да направим пари!
Братко!
Ло'ак!
Чакай!
Какво има?
По дяволите!
Спокойно.
Ще го махна.
По дяволите!
Братко, помогни ми!
Бързо, идват!
Близо са!
Хайде, братко!
Братко.
Хайде, братко.
Бързо!
Обади се!
Повикай татко!
Хайде, повикай го!
Направи го.
Татко. Девил Дог. Чуваш ли ме?
Видя ли къде отидоха?
Игъл Ай е.
Отидоха отвъд рифа. - Ло'ак.
Татко!
При маркиран тулкун сме.
Корабът идва.
На около два километра е.
Кой е с теб?
Всички.
Аонунг и Цирея също.
При скалите Тримата братя сме.
Скрийте се и не излизайте.
Разбра ли ме?
Не правете нищо. Идваме.
Да, сър.
Приближават!
Три, две, дърпайте! - Дърпайте!
Децата са нападнати!
Нападат децата, докато бранят тулкун.
Вашите деца също.
Демонският кораб ли?
Да!
Да вървим!
Оръжия. Свирете тревога!
Ти стой тук.
Идвам!
Ела!
Затваряме шлюзовете.
Две минути.
Аонунг!
Хайде, по-бързо!
Братко, побързай!
Давай!
Дърпайте! Сега!
Всички заедно! - Дърпайте!
Гледай ти.
Децата на Съли.
Тръгваме. Ти не.
Тръгвайте.
Разстояние 700 метра.
Сигналът е ясен.
Дърпайте по-силно!
Дърпайте!
По-силно!
Сега!
Излезе! Кири, излезе!
Тръгвай, Тук.
Да се махаме!
Натам!
Аз ще ги отклоня.
Добре. - Хайде, Ло'ак.
Гмурни се!
Хайде, гмурни се!
Дръж се.
Разстояние 300.
Приготви дълбочинни заряди
и огън, огън, огън.
Без заряди.
Чу ли, Скорсби?
Хлапетата не ми вършат работа мъртви.
Не стреляйте.
Обградете ги с кордон.
Подводниците на вода.
Подводничари, спускайте се.
Раците надясно. Обкръжете ги.
Не ги изпускай.
Прибери крилата. Влизаме!
О, да!
Цел прихваната. Две секунди.
Къде е Тук?
Виждал ли си я?
Тук!
Виждам целта.
Идва.
Да се махаме!
Мрежа. - Готова.
Стреляй.
Дръж се!
Пуснете ме!
Внимавай! - Тук!
Отмести ръка!
Срежи я! - Бързо!
Върни се, хлапе!
Хвърли оръжието!
Остави го!
Хвърли го!
Стой долу.
Хлапе, върни се! - Дръжте го!
Остави оръжието!
Хвърли го!
Остави го! - Пусни ножа.
Пусни го.
Какво правите? Спрете!
Не ги наранявайте.
Не шавай!
Паяк! - Добре ли си, братко?
Да. Супер, братовчеде.
Не съм бил по-добре.
Стига. Стой мирно.
Обратно на мостика.
Дръжте го там!
Отивам, отивам.
Да.
Помня те.
Оковете ги за перилата.
Тръгвай.
Хайде. По-живо.
Насам.
Внимавай. Хапят.
На колене.
Хайде.
Дай ръка.
Не!
Сега другата.
Не.
Бъди храбра.
На'ви идват!
Разпръсни се. Готови.
Татко!
Наляво. Разгърни се.
Спрете. Спри ги.
Това е Съли.
Триста метра.
Взели са децата ни.
Дъщеря ви.
Тук. Ло'ак.
Джейк,
кажи на приятелите си да кротуват.
Ако си искаш децата,
ела сам.
По-добре не ме изпробвай.
Ло'ак! Не!
Взех те под крилото си, Джейк.
Ти ме предаде.
Уби свои.
Добри мъже и жени.
Не бих се поколебал да екзекутирам детето ти.
Почакай.
Стойте тук.
Те са убийци на тулкун.
Трябва да умрат.
Тук. Днес.
Те искат мен.
Заради това е всичко.
Ловът на тулкун. Отвличането на децата ни.
Ти ни навлече това!
Ти!
Значи аз трябва да го направя.
Офертата изтича.
Какво решаваш?
Не стреляйте.
Идвам.
МаДжейк,
какво става?
МаДжейк?
Всички хора и оръжия в готовност.
Лесна мишена.
Ако го застреляш, ще нападнат.
Нека да се качи на борда.
Паякан!
Открийте огън!
Братко!
Обърни! - Обръщам!
Завърти ме!
Приближи ме!
Пришпори!
Завърти ме!
Бързо!
Карай натам.
Приближи ме. Давай.
Долу!
Да му се не види!
Открий огън!
Съли идва.
Следете го!
Да тръгваме. Издигаме се!
Някой да застреля нещо!
Спри!
След тях!
Пробойна! Слагаме маските!
Маските! Бързо!
Махнете го оттук!
Успокой се!
По-бързо!
Докладвай щети!
Нахлува вода.
Втори и трети отсек.
Добре ли сте?
Отляво!
Рязко наляво!
Открий огън!
Искам видимост!
Падна ми!
Отрежете ни!
Не става!
Откачете ни от кабела!
Сега кой държи харпуна?
Пълен назад!
Презаредете!
Не кабела, глупако!
Ще потънем.
Поемаме вода. Пусни помпите.
По оръдията!
Уж ти беше от интелигентния вид, Скорсби.
Млъквай, Гарвин.
Къде си?
Хитрец такъв.
За много умен ли се мислиш?
Залегни!
Помпите отказаха.
Напусни кораба!
Качете го в лодка! - По лодките!
По-живо! Маските!
Нетейам!
Малко братче.
Искаш ли помощ?
Млъквай.
Освободи ни.
Вземи Тук и тръгвайте. - Побързай!
Кой е велик воин?
Да чуя.
Братко! - Да тръгваме.
Ло'ак!
Държат Паяка.
Трябва да го освободим.
Хайде, братко.
Няма да го оставим.
Пусни ме!
Не!
Виж!
Да вървим, сладурче.
Не съм ти сладурче, извратеняко!
Трябва да се върнем за нея.
Тук, чакай!
Съли не се делят.
Изчакайте.
Отпусни!
Затегни си маската.
Добре е, тъпако.
Темпо!
Изтегляме се.
Тук,
идеята не е добра.
Тук!
Срежи тук.
Не!
Държа я.
Все още имаме шанс.
И още как.
Как можаха да ме вържат пак!
Хайде, братко.
Да вървим.
Благодаря ви.
Тръгвайте!
Не!
Хайде, братко! - Бързо!
По-бързо! Давайте!
Дай ми го!
Тръгвайте!
Насам.
Прикривай ме!
Виждаш ли ги?
Братко!
Луда работа, братовчеде.
Да.
Качвайте се!
Хайде, братко!
Скаунг.
Ранен съм.
По дяволите!
Дай ръка!
Дръж го! - Държа го.
Хайде.
Хвани го. - Държа го.
По дяволите.
Вдигни го!
Хайде, братко.
Спокойно, държа те.
Бързо. Давай!
Хванаха Кири и Тук.
Не мога да се върна.
Татко!
Татко, помощ! Нетейам!
Бързо!
Ето! Хванете го.
Не. - Нетейам е ранен!
Джейк. - Хайде!
Побързай!
Дърпай!
Пази му главата.
Дърпайте!
Хайде!
Пази му главата.
Така.
Всичко е наред.
С теб сме.
Не.
Натисни.
Притискай.
Татко, аз...
Тук съм.
Не.
Тук съм, синко.
Искам у дома.
Знам.
Спокойно, отиваме си у дома.
Отиваме си у дома.
Всичко е наред.
Татко, аз...
Нетейам...
Не. Не. Нетейам!
Велика майко, не.
Не, Велика майко.
Моля те.
Моят син.
Не!
Моят син!
Не!
Чуваш ли ме, ефрейторе?
Да, мисля, че ме чуваш.
Държа дъщерите ти.
Сделката е същата.
Ти срещу тях.
Не!
Къде са сестрите ти?
Сестрите ти. Къде са?
Не знам.
Къде са? - На кораба.
Завързани са на кораба.
В лунния басейн са.
В средната част на кораба.
Какво?
Ела, ще ти покажа.
Хайде.
Ще ти покажа.
Казвай, ефрейторе.
Зи, качи се горе. - Казвай,
или ще има последствия.
Чувам те.
Хайде. - Хайде!
Хайде, трябва да тръгваме.
Не! - Тръгваме.
Слушай. Чуй ме.
Чуй ме.
Хванали са дъщерите ни.
Държат дъщерите ни.
Имам нужда от теб до мен.
Искам да си силна.
Сега.
Силно сърце.
Отиваме за дъщерите си.
Ти стой при брат си.
Татко, искам да дойда.
Стори достатъчно.
Татко...
Не стреляйте.
Да тръгваме.
Той идва.
Готово. Давай!
Да го пипнем.
Затова сме дошли.
Стой с него.
Не...
Отваряйте си очите на четири.
Тръгвай.
Къде са те?
На средната палуба
с подводниците.
В центъра има басейн.
В предната част са.
Не. Ти стой тук.
Казвай, ефрейторе.
Този кораб потъва
заедно с момичетата ти.
Синът ти можеше да не умира.
Ти сам си го причини.
Смяташе, че ще опазиш семейството си, но не можеш.
Начинът е само един.
Да приключваме,
преди да си изгубил и друго дете.
Залегни!
Кой е ранен? - Здинарсик, чуваш ли ме?
Докладвай!
Чисто е!
Прейгър. Чуваш ли ме?
Горе!
Напред!
Наляво! Тръгвай!
Надясно. Обградете я.
Кой вижда целта?
МаДжейк.
Това е мама!
Точно така.
Идват за теб.
Татко!
Къде е сестра ти?
Къде е тя?
Натам.
Стой зад мен.
Кири!
Времето изтича, ефрейторе.
Днес изгуби едно дете. И друго ли искаш да изгубиш?
Не ме изпробвай!
Убий го, татко!
Остави оръжието.
Недей.
Не го прави.
Остави ги!
Ритни ги настрани.
Изпълнявай!
Не.
Окови се сам.
Не! Не я наранявай!
Стой там!
Недей! - Не мърдай!
Нито крачка!
Белезниците. Действай.
Негодник.
Моля те, не я наранявай.
Пусни я.
Или режа.
Мислиш, че ми пука за някакво хлапе?
Той не е мой.
Дори не сме от един вид.
Моля те, само
не я наранявай.
Пусни я, моля те.
Недей. - Моля те!
Не го убивай.
Чуй ме!
Пусни я. Не я наранявай.
Мамо, не го убивай.
Син за син.
Моля те, не я наранявай.
Режа.
Пусни я, умолявам те.
Чу ли?
Пусни я. Моля те.
Не!
Кири... Кири.
Паяк.
Паяк,
изведи ги оттук.
Хайде.
Тук, ела.
Дължа ти една смърт.
Мамо.
- Ела.
Хайде.
Моля те...
Мамо.
Нали няма да си тръгнеш?
Докато аз съм там.
И никога няма да се спра.
Ще дойда за теб.
И тогава ще избия цялото ти семейство.
Татко...
Да приключваме.
Джейк!
Идва! - Назад!
Обратно на кораба!
Тук, плувай.
Стойте с мен.
Не спирайте. - Стойте с мен!
Тук!
Мамо, дай ръка!
Дръжте се!
Мамо!
Хайде. - Не...
Трябва да вървим.
Не!
Давай! Качвай се!
Кири, хайде!
Ела!
Мамо!
Плувай!
Давай.
Качи се.
Мамо...
Давай!
Бързо!
Катери се нагоре!
Държа те.
Дай ръка!
Хайде!
Отвори!
Назад!
Ела.
Тук!
Качвай се!
Давай.
Катери се!
Давай!
Нагоре!
Преобръщаме се!
Давай!
Добре...
Не!
Мамо!
Кири!
Продължавай!
Насам!
Добре.
Бързо!
Отвори!
Мамо!
Хайде!
Продължавай, Тук!
Няма изход!
Държим се заедно.
Добре. - Заедно.
Да.
Велика майко!
Помогни ни!
Кири!
Братко!
Мама и татко
са долу,
в кораба.
Хванете се.
Готово. Тръгвай!
Добре.
Джейк!
Татко.
По дяволите!
Хайде, негоднико!
Татко, дишай.
Нетейам?
Не, татко, Ло'ак е.
Ло'ак.
Съжалявам, сър.
За Нетейам. Вината е моя.
Съсредоточи се
в този момент.
Губим въздушния джоб.
Да се махаме.
Хайде, татко.
Знаеш ли пътя?
Мисля, че да. Но трябва да задържиш дъх дълго.
Няма да мога.
Но ти можеш.
Не.
Тръгвай веднага.
Не мога да изгубя и теб, татко.
Моля те.
Мамо, страх ме е.
Няма страшно.
Стой с мен.
Стой до мама.
Всичко е наред.
Трябва да забавиш пулса си.
Бъди много спокоен.
Дишай оттук.
Пътят на водата
няма начало, нито край.
Морето е около теб и вътре в теб.
Морето е твоят дом,
преди да се родиш и след смъртта ти.
Морето взима и морето дава.
Водата свързва всички неща.
Живота със смъртта.
Мрака със светлината.
Здравейте. - Кири!
Кири.
Всичко ще бъде наред, сестричке.
Мамо,
това е за теб.
Ще ти помогне.
Татко, ще се справиш.
Довери ми се.
Успокой сърцето си.
Дишай дълбоко.
Последно вдишване.
Следвайте ме.
Дръж се.
Дишай.
Благодаря ти.
Аз те виждам,
синко.
МаДжейк!
Татко! - Мамо!
Татко.
Насам.
Братко.
Съли не се делят.
Беше най-голямата ни слабост
и наша огромна сила.
Благодаря ти, Велика майко.
Благодаря.
Да се махаме.
Синко.
Ела с мен.
Паяк!
Маймунче!
Паяк.
Добре ли си? - Да.
Ела тук.
Син за син.
Всяка свещена песен има последно мънисто.
Бащата закриля.
Това му дава смисъл.
Народът казва, че енергията само се заема.
Някой ден трябва да я върнеш.
Ейуа държи
всички свои деца в сърцето си.
Нищо не се губи.
Нетейам!
Със семейството ми
заминаваме утре.
Далеч оттук.
Синът ти е при предците ни.
Сега сте меткаина.
Това беше.
Сега сме морски хора.
Това е нашият дом.
Татко!
Виж какво улових!
Леле.
Голяма е.
Беше във вира.
При скалите.
Точно както каза.
Какво има, татко?
Защо плачеш?
Радвам се да те видя, момче.
И аз се радвам да те видя.
Ето.
Опитай ти.
Добре.
Остави ли и за мен?
Може би.
Да! Погледни! Виждаш ли?
Вече разбирам.
Няма да спася семейството си с бягство.
Това е нашият дом.
Това е нашата крепост.
Тук устояваме.
АВАТАР ПРИРОДАТА НА ВОДАТА
ПРЕВОД МИЛЕНА БОРИНОВА