WWW.MY-SUBS.COM
www.titlovi.com
Uplašimo se samo i kad pomislimo na to.
Kada čujete, pomislićete da smo lude.
Videćemo. Počnite ispočetka, molim vas.
Počelo je kao sitnica. Ruka ili noga u drugom položaju.
Onda joj je glava bila podignuta, a ne spuštena.
Onda je jednoga dana bila u sasvim drugoj sobi.
Kretala se sama.
Jeste li pomislile da neko ima ključ od stana i da to namerno radi?
Upravo smo to i pomislile.
Slučaj Anabel 1968.
Ali nikad nismo našle tragove nečijeg ulaska.
Zbog toga ste pomislile da je lutka opsednuta?
Kamila se obratila medijumu.
Ona nam je rekla da je sedmogodišnja Anabel Higins umrla u ovom stanu.
Bila je usamljena i svidela joj se moja lutka.
Htela je samo da se druži sa nama.
Kad smo to čule, sažalile smo se na nju.
Mi smo bolničarke, mi pomažemo ljudima.
I tako ...
Dozvolile smo joj da se useli u lutku.
Stanite... šta ste uradile?
Htela je da živi sa nama u lutki.
Pristale smo.
Onda je postalo sve gore.
Nedostajem vam?
Bože ...
Zatekle smo je kako sedi u predsoblju.
Ali mi smo je ostavile u gostinskoj sobi.
Nedostajem vam?
Debi! Debi, stani!
Nedostajem vam?
Više smo nego prestravljene.
Ne znamo šta se dešava, ni šta da radimo. Možete li da nam pomognete?
Da, možemo.
Ko prvo, Anabel ne postoji, niti je ikada postojala.
Duhovi nemaju takvu moć.
Mislim da je ovo nešto izuzetno manipulativno.
Nešto neljudsko.
Velika je bila greška što ste prihvatile lutku.
Tako vas je prevario neljudski duh.
Dali ste mu dozvolu da vam zatruje živote.
Šta je to neljudski duh?
To je nešto što nikada nije imalo ljudski oblik.
To je nešto demonsko.
Znači, lutka nije uopšte bila opsednuta.
Ne, korišćena je kao kanal.
Pomerana je da bi se stekao utisak opsednutosti.
Demonski duhovi ne zaposedaju predmete, već ljude.
Hteo je da uđe u vas.
Dobro je Dru. Možeš sada da ga isključiš.
Svetla.
Tragači za natprirodnim
Pozvali smo sveštenika da blagosilja kuću i stanare.
Ono što je vršilo pritisak, nestalo je. Ima li pitanja?
-Izvolite. -Gde je ta lutka sada?
Na sigurnom mestu.
Da?
Šta ste vi? Kako vas zovu?
Zovu nas "demonolozi". To je jedan naziv.
Lovci na duhove, istraživači paranormalnog.
Šarlatani.
Ludaci.
Ali, mi volimo da se predstavimo kao Ed i Lorejn Voren.
Od 60-ih godina prošlog veka Ed i Lorejn Voren...
...najpoznatiji su svetski istraživači paranormalnog.
Lorejn je nadarena vidovitošću.
Ed je jedini demonolog izvan sveštenstva kog priznaje Katolička crkva.
Od više hiljada slučajeva tokom njihove kontroverzne karijere...
...jedan slučaj je toliko strašan da je dosad bio pod ključem.
Zasnovano na istinitim događajima.
P R I Z I V A NJ E Z L A
1971. Harisvil, Roud Ajlend
Stigli smo.
Čuješ li ovo?
-Ja ništa ne čujem. -Upravo to.
-Dobro... narode, stigli smo! -Ispadajte.
Bože, ovo je nedodjija.
Uzbuđene ste? Da čujem "da"! Da!
Da se trkamo!?
-Uzbuđene ste? -Da!
-Kako sam uzbuđena! -Hajde, Sejdi!
-Ja imam svoju sobu! -Šališ se? Nema toga!
Šta?
Mogu li ja da odaberem svoju sobu, ili ni tu nemam izbora?
Čim upozna nekog zgodnog momka, zaboraviće Džerzi.
-Sjajno, jedva čekam. -Nadam se.
Idemo, Sejdi.
Hajde, Sejdi.
Dođi.
Šta ti je?
Hajde, mala.
Kako hoćeš.
-Pazi. -S puta!
Pazi, tata.
-Gde ide ovo? -U dnevnu sobu.
-Andrea, gde su mi zvončići? -Nensi ih je nosila.
Hvala. Nensi, videla si moje zvončiće?
-Misliš na ovo? -Da, hvala.
-Dohvati. -Nensi! Daj mi to!
Kako si zla.
Mama, mogu li da okačim zvončiće?
Naravno. Napolju je uže.
Dušo, pozovi Ejpril unutra. Uskoro pada mrak.
Dobro.
Ejpril, dođi! Mama nas zove unutra!
Vidi šta sam ja našla, Sindi!
Jedan...
Dva...
Tri...
Hajde, ne smeš da viriš!
Četiri...
Pojele ste svu picu? Neću ništa da bacim.
-Idemo. -Niste vi jeftine za održavanje.
Sedam, osam, devet, deset.
Gde da se sakrijem?
Polazim!
Hajde, tapšite!
Ne poznajete dovoljno kuću, neko će da se povredi.
Sve je u redu.
Drugi put!
Varaš.
Tapši.
Imam te!
-Dobro si? -Da.
Šta smo sada slomili?
-Nije bilo namerno. -Sklonite se.
Kristin je kriva.
-Čoveče... -Ja sam kriva!?
-Kristin je kriva. -Nisam.
-Ti si mene gurnula. -Ne, ti si pala.
Nensi, donesi mi šibice.
Šta se dešava?
-Nensi je nešto slomila. -Ćuti!
-Šta je slomljeno? -Zid.
Izgleda da je tu neki podrum.
Hoću da vidim, hoću da vidim. Pustite me!
Daj mi šibice. Hvala.
-Mama, hoću da vidim. -Hoću i ja da vidim!
-Svi ćete videti. -Pomeri se!
Čoveče...
Rodžere?
Šta vidiš tamo?
Teško je reći, znaš?
Ima tu neki stari klavir i još gomila đubreta.
Majku mu...
Rodž?
Dođi gore.
Devojke, nemojte da silazite dole. Prepuno je paukova.
-Smirite se. -Nensi, prekini. Nije smešno.
U svakom slučaju, to je dodatni prostor. Ujutru ću da ga pregledam.
-Zašto je bio tako zatvoren? -Ne znam.
Gotovo je!
-Još pet minuta! -Nema.
-U krevet. Idemo. -Svi u krevet.
Čoveče, mrtav sam umoran.
Sejdi je uznemirena.
Ne znam šta joj je. Nije htela da uđe u kuću.
-Ne možemo da je ostavimo tu. -U redu je. Vezao sam je lancem.
Sejdi... smiri se.
Hvala ti što si ovo izveo. Znam da je to bio veliki zalogaj.
Biće sjajno, zar ne?
Mislim da je već sjajno.
Jeste.
Još si previše umoran da overiš novu kuću?
Ko je rekao da sam umoran?
Nema ovde umornih.
Mama?
Kako ste spavale?
-Hladno mi je. -Jeste, malo je sveže, zar ne?
Zar nismo mogli da kupimo kuću u kojoj radi WC šolja?
Obrati se ocu.
Noćas je nešto smrdelo u mojoj sobi, kao da je neko umro.
-Još smrdi? -Ne.
Problem rešen.
Rodžere?
Ovde sam, dušo.
Dobro jutro.
-Ovde ima mnogo posla. -Da.
Bože...
Šta ćemo sa svim ovim stvarima?
Možda bi trebalo da sve pregledamo.
Možda tu ima nekih vrednih stvari.
Ili ono što je bacio prethodni vlasnik.
-Sada je naše. -Kako hoćeš.
Idem da skuvam kafu.
Odmah dolazim, pokušaću da upalim peć.
-Odlično bi bilo. Hladno je. -Da.
Sejdi! Dođi!
Mama!
Mama, gde je Sejdi?
Napolju je. Sigurno je gladna. Idi po nju.
-Dobro jutro, tata. Pridrži mi ovo. -Važi.
-Sejdi! -Samo polako.
-Rodžere? -Da.
Ovaj sat je stao u 3:07 kao i onaj u hodniku.
Čudno.
Možda je udaren pri selidbi.
Kad smo kod udaranja, šta si mi to uradio sinoć?
-Nisam valjda ja to uradio? -Ne znam.
Sejdi!
Ejpril! Ejpril!
Ejpril?! Šta se dešava?!
-Šta se desilo? -Bože!
Sejdi...
Monro, Konektikat Dom porodice Voren
Sve je ovde, pod ključem.
Slobodno razgledajte.
Samo nemojte ništa da dirate.
Ovo je ludo.
Sve je ovo iz slučajeva na kojima ste radili?
Tako je. Sve u ovoj prostoriji je ili zaposednuto, ili je pod kletvom...
...ili je korišćeno u nekakvim ritualima.
Ništa ovde nije igračka.
Čak ni majmun.
Ne dirajte ga.
Zar vas ne plaši ili brine...
...da sve ove predmete držite u kući?
Zato nam sveštenik jednom mesečno blagosilja prostoriju.
Ja na to gledam ovako:
Sigurnije je da ove stvari budu ovde, nego tamo negde.
Kao sklanjanje oružja sa ulica.
Zašto ih jednostavno ne bacite u peć? Uništite ih.
Tako bismo uništili samo sredstvo.
Nekada je bolje držati duha zatvorenog u boci.
Da li je i lutka Anabell ovde?
Ovuda.
Da.
-Kažete da je ona kanal? -Da.
Šta to znači?
Vrlo moćan demon zakačio se za nju.
PAŽNJA! NIKAKO NE OTVARATI!
Kada vi istražujete te duhove...
...kako ih sprečavate da se ne zakače za vas?
-Moramo da pazimo. -A vaša žena?
Šta je s njom?
-Otac Gordon mi je rekao... -To je bilo drugo.
To se mojoj ženi desilo tokom egzorcizma.
U čemu je razlika?
Izvinite me.
Dušo, šta to radiš?
Dođi ovamo. Znaš da to ne smeš.
Džordžijana?
-Jesi li dirala nešto? -Nisam.
Idemo, dušo.
-Džordžijana, odvedi je u sobu. -Naravno.
Ne smeš ni u kom slučaju da ulaziš ovde.
-Da, tata. -Dobro.
-Hajde sad. -Idemo.
Napraviću ti nešto da jedeš. Važi?
KONSULTANTI ZA DEMONOLOGIJU
Šta se dešava ovde?
-Tata, vidi. -Lepa si.
Gotovo je. Obuci se za večeru.
-Nosim ovo za večeru! -Nećeš.
Izvoli.
Kako je prošlo?
Mislim da će članak biti pozitivan.
Znači, nije skeptik.
-To je prijatna promena. -Jeste.
Nemoj sebe da kriviš.
Nema šećera.
Odmah dolazim.
SEJDI
Nije smešno, Nensi.
Šta?
Prestani da me hvataš za nogu.
Umukni, ništa ti ne radim.
Kako da ne.
Prestani da prdiš.
Baš smrdi.
Nemoj meni to da govoriš. Ti to radiš.
-Tata? -Andrea, zašto si ustala?
Kakav je to zvuk?
Sindi je u mojoj sobi. Opet mesečari.
Nisam je još videla da ovo radi.
Rekla je da je ne budimo kad je ovakva.
Samo ću da je stavim u krevet.
Dušo...
Idemo u krevet.
-Dobro je. Laku noć. -Laku noć.
Opet mesečari? Dugo nije.
Na kraju je ušla u Andreinu sobu i uplašila je.
-To ne valja. Šta da radimo? -Ne znam.
Imaš još jednu ranu.
Boli te?
Čudno.
Idi kod doktora za ovo, molim te.
Hoću. Pazi kako voziš.
-Volim te. -I ja tebe.
Zdravo! Volim vas!
-Sindi, ponela si užinu? -Da!
Tako je. Mnogo mi nedostaje Sejdi.
Bila mi je najbolja drugarica.
Ti si mi drugar, zar ne?
Hajde da se igramo?
-S kim pričaš? -S Rorijem.
Rorijem?
-On mi je nov drugar. -Stvarno?
-Da ga vidiš? -Hoću. Kako?
Ovako.
Kad stane muzika, videćeš ga u ogledalu iza tebe.
Dobro.
-Ali moraš da vrtiš ključ. -Dobro.
Bu, mama!
-Ejpril, umalo da dobijem infarkt. -Prešla sam te!
Izgleda da Rori neće da se vidi sa mnom.
Dobro.
Hajde da se igramo tapši-žmurke.
-Tapši... dušo, ne igra mi se. -Molim te!?
-Nikad mi ne daju da se igram! -Dobro, dobro.
Ne zaboravi, tražiš da tri puta zatapšem.
Jedan, dva, tri.
-Idem da se sakrijem! -Važi.
Četiri, pet...
...šest, sedam...
...osam, devet...
Deset!
Prvi put!
Sranje.
Drugi put!
Ejpril...
Znam gde se kriješ.
Da te čujem treći put.
Sada ću da te uhvatim.
Čujem te kako dišeš.
Ejpril...
Skinula si povez! Pobedila sam!
Nisi bila čak ni blizu, ja sam bila u sobi Kristin i Nensi!
Moram da dobijem da vozim, da ne izgubim osiguranje.
To je pola moje tarife.
Dobro, važi.
Dobro, prihvatam.
Hvala.
-Gde voziš? -U Floridu.
Nedelju dana traje put. Polazim sutra.
Izvući ćemo se mi.
Da.
Hajdemo u krevet.
Prekini, Nensi. Nije više smešno.
Hoću da spavam, pusti mi noge.
Nensi?
Šta to radiš?
Kristin?
Dobro si?
Vidiš li ti to?
Šta to?
-Neko je iza vrata. -Šta?
Neko stoji tamo.
Ja nikoga ne vidim.
Gleda pravo u nas.
Nensi, nemoj!
Ne, gledaj. Gledaj.
Ovde nema nikog. Vidiš?
Opet taj smrad.
Bože...
Stoji iza tebe.
Kristin?! Kristin!
Neće da se...
-Kristin! -Ne! Ne! Ne!
-Šta se dešava? -Ovde je bio još neko!
-Šta? -Gde?
Kod vrata. Bila je iza vrata.
Dušo, ovde nema ničeg. Ovde nema nikog.
Još neko je bio ovde!
Spavala sam i onda mi je nešto zgrabilo nogu.
Mislila sam da je Nensi.
Dušo, sigurno si nešto ružno sanjala.
Ne! To mi je nešto reklo!
Reklo je...
...da hoće da mi porodica umre.
G. Vinstone!
Vinstone? Vinstone?
Idi iza njega.
-Kuda ćeš? -Do prodavnice, da kupim nešto.
-Zašto se uopšte trudiš? -Šta? Kako to misliš?
Jesi li ikad uspeo da me slažeš za ovih 15 godina?
Zvao je Otac Gordon. Kaže da ima neki slučaj za nas.
Hteo sam da vidim sam o čemu se radi. Lorejn, sam.
Idem s tobom.
Znam da se brineš da se to ne ponovi.
Tako je. Zaista.
Možda je vreme da se malo odmorimo. Da napišemo onu knjigu.
Sećaš se šta si mi rekao prve bračne noći?
"Možemo li opet"?
Posle toga.
Rekao si da je Bog imao razloga što nas je spojio. Zar ne?
Taj razlog verovatno nije pisanje knjige.
Idem da se obučem.
Našli smo izvor šumova na tavanu. Poslušajte.
Bože, to je!
Hajde opet, Ede.
Sada je ovo zbog moje težine.
Ali, kada voda prođe kroz cev...
...i vetar dune kroz razbijeni prozor...
...ove daske se rašire i trljaju se jedna o drugu.
To se čuje u celoj kući jer se zvuk prostire kroz cevi.
Znači, u ovoj kući nema duhova?
Ne, retko ih i ima.
Najčešće postoji racionalno objašnjenje.
Za nedostatak gvožđa u krvi
Devojke, prošlo je vreme za krevet.
Ko je to?!
Ko god da je, zaključaću te!
U pomoć!
Endrea! Pomozi!
Da se igramo tapši-žmurke?
Sindi?
Dobro, sada...
Dobro je?
Dobro, idemo. Idemo.
Tako.
Možeš noćas kod mene da spavaš.
Evo...
Tako.
-Andrea?! -U pomoć! U pomoć!
-Ko je tamo? -Andrea!
Andrea?! Andrea!
Ovamo!
Tata, pomozi! To je Andrea!
-Ko je tamo? -Andrea!
Šta se desilo?
Neka mi neko kaže šta se ovde dešava!
Strah se definiše kao osećaj uznemirenosti u prisustvu...
Vestern Univerzitet Vejkfild, Masačusets
... neposredne opasnosti.
Bio to duh, ili entitet, svi se oni hrane strahom.
Recimo, Moris.
Kanadski seljak koji je imao 4 razreda osnovne škole...
...nakon što je opsednut, progovorio je tečno latinski.
Nekada i unazad.
Njegov otac ga je stalno maltretirao i mučio.
U tom čoveku se uselio mračan duh.
Ako pogledate njegove oči, videćete da lije krvave suze.
I ovako...
Krst okrenut naopako pojavio mu se na telu.
Dru, upali svetla.
Jeste li vi lično izveli obred egzorcizma?
Ja nisam ovlašćen, ali mnogo puta sam asistirao.
Egzorcizam može da bude vrlo opasan...
...ne samo za žrtvu, već za svakoga u prostoriji.
-Šta se desilo s Morisom? -Pokušao je da ubije ženu.
Pogodio ju je u ruku, zatim pucao u sebe.
Moris je teško živeo i imao je vrlo malo razloga za život.
Čak ni egzorcist nije uspeo da ga povrati.
To nas dovodi do 3 faze demonske aktivnosti.
Zatrovanost, pritisak i opsednutost.
Prvo, zatrovanost.
To su oni šapati, koraci, osećaj nečijeg prisustva...
...što lagano prerasta u drugu fazu, u pritisak.
Tada je žrtva, obično psihički najosetljiviji član domaćinstva...
...napadnuta direktno od strane spoljne sile.
Žrtva se lomi, slama joj se volja.
Kada je dovoljno oslabljena, sledi završna faza: opsednutost.
-Ed? Lorejn? -Da?
Ovde je neko ko bi hteo da priča s vama.
-Hvala ti, Dru. -Vidimo se kasnije.
Izvolite?
U mojoj kući se dešava nešto strašno. Možete li da dođete?
Znate, malo je kasno.
-Trebali bi da krenemo. -Ne razumete.
Razumemo. Obično postoji racionalno objaš...
Moje ćerke su na smrt preplašene. Bojim se da 'to' hoće da nam naudi.
I vi imate ćerku. Zar ne biste hteli da je zaštitite? Molim vas...
Možete li bar da vidite?
Naravno da ćemo doći.
Hajde, Džen! Otvori!
Džen! Šta se desilo?
Pocrnela ti je glava!
Svi ste sređeni?
To je perika, budalo.
-Zdravo. -Zdravo. Hvala što ste došli.
-Ja sam Rodžer. -Lorejn.
Drago mi je, Rodžere. Ed Voren.
-Hvala što ste došli. -Uđite.
Hvala.
Dakle...
Zaboga, vidi ti ovo. Ko su sve ove lepe devojke?
Andrea je najstarija, Nensi, Sindi, Kristin...
I Ejpril.
Ovo su gospodin i gospođa Voren.
Sada svi spavamo ovde.
Devojke se osećaju sigurno i toplije je.
Stalno pojačavam grejanje, ali kuća je stalno hladna.
Nije problem u peći. Koliko vidim, ispravna je.
Postalo je mnogo... gore poslednjih nekoliko noći.
Neki užasan smrad, kao trulo meso, oseća se u kući.
Šta? Šta je?
Smrad bi mogao da bude znak demonske aktivnosti.
Bože...
Ovim sprečavamo vrata da noću lupaju.
Inače je ovako... Tokom cele noći je tako.
-Po tri puta? -Da.
I prestane u zoru?
Nekada je to znak vređanja Svete Trojice:
Oca, Sina i Svetoga Duha.
Znate, čudno je to, razne ptice nam dolaze,
udaraju u kuću, spolja i lome vratove.
Stvarno?
I satovi staju u 3:07 h.
-Svi? -Svi do jednog.
To smo kačili uz stepenište.
Nešto ih je stalno obaralo, pa smo prestali da kačimo.
O tome sam vam pričala.
Ovo smo zatekli.
I podrum je pun raznih stvari.
Pokažite mi podrum.
Vidi šta si me natarela da uradim.
Osećaš li nešto ovde?
Ovde se desilo nešto užasno.
Te rane... nešto se desilo?
Imam neki nedostatak gvožđa.
Kad je već ovako, zašto se jednostavno niste odselili?
Gde da se preselimo?
Sav novac smo uložili u ovo, i još smo imali prepravke.
Ne znam ko bi primio sedmočlanu porodicu.
Zato smo vas potražili.
Drago nam je što ste nas našli.
Hajde da počnemo.
Ja sam Ed Voren. Danas je 1. novembar 1971.
Sedim sa Kerolin Peron...
...koja, sa porodicom, doživljava natprirodne pojave.
Izvoli.
Odakle da počnem?
Od prve pojave.
To su valjda bili satovi.
Kažu mi da imaš drugara.
Zove se Rori. I on ovde živi.
-Ali, stalno je tužan. -Zašto?
Neće da mi kaže, ali ja mislim da mu se desilo nešto loše.
Mogu li ja da vidim Rorija?
Šta je?
Kupili smo je od banke, ne znamo ko je ovde živeo.
Loren i ja smatramo da je ovoj kući potrebno pročišćenje.
Egzorcizam.
Šta? Egzorcizam?
Mislio sam da se to radi ljudima.
Ne mora uvek.
-Moramo da odemo odavde. -Bojim se da vam to neće pomoći.
Loren je videla nešto što... reci im ti.
Videla sam mračni entitet koji nastanjuje ovu kuću...
i ovu zemlju.
Videla sam ga prvo kad sam prošla kroz vrata.
Bilo je zakačeno za tvoja leđa.
Zatim sam ga videla opet, iza devojaka u sobi.
Gde god da odete...
taj mračni entitet se zakačio za vašu porodicu...
i hrani se vama.
Čak i ako odemo?
Ponekad se duhovi prilepe za vas kao žvaka.
Prate vas.
Moram da vam kažem da ovde ima mnogo duhova...
ali ovaj me najviše brine, jer je pun mržnje.
Dobro, šta da radimo? Da pozovemo sveštenika?
Kad bi to bilo tako lako.
Egzorcizam je drevni postupak. To se uči godinama.
Čak i tako, video sam kako se loše završava.
Ali pre svega toga, crkva mora da izda odobrenje.
To znači da treba da istražimo i da nađemo dokaze.
To je najteže.
Jeste li krstili decu?
Ne, nismo dotle stigli. Ne idemo baš u crkvu.
Razmislite o tome. Naše prisustvo može da pogorša stvari.
-Zašto? -Jer mi predstavljamo pretnju.
Ono s čim vi imate posla neće nas mnogo voleti.
Zasad nije počinilo nasilje i to je dobar znak.
Istražićemo istoriju ovog imanja, da vidimo protiv čega se borimo.
Džudi, šta to radiš?
Imam poklon za tebe.
Ja i baka smo to kupile na tezgi u dvorištu crkve.
-Dušo! -Po jedan za tebe i mene.
U moj medaljon je stavila sliku tebe i tate.
Baka kaže da ćemo tako uvek biti zajedno.
Ti ćeš biti sa mnom, ja ću biti s tobom.
Nedostajete mi... ti i tata.
Dušo!
Nećeš mi verovati. Kerolinin glas nije snimljen.
Kako to?
Slušaj.
Ja sam Ed Voren. Danas je 1. novembar 1971.
Sedim sa Kerolin Peron...
... koja, sa porodicom, doživljava natprirodne pojave.
Izvoli.
Od prve pojave.
Ništa... sve vreme.
-Jesi li ti našla nešto? -Mnogo toga.
Nije ni čudo što prolaze kroz sve ovo.
Ovo je prva kuća sagrađena ovde.
Podigao ju je 1863. godine Džedson Šerman...
...koji je imao ženu Batšibu.
Ede, njena rođaka je bila Meri Taun Esti.
Bila je jedna od optuženih veštica u Salemu. Obešena je.
Batšiba se udala za Džetsona i dobili su dete.
Kada je beba napunila sedam dana
Džetson ju je zatekao kako žrtvuje bebu ispred kamina.
Ona je otrčala do onog drveta na obali
popela se, objavila ljubav Djavolu
proklela sve one koji hoće da joj uzmu zemlju i obesila se.
Proglašena je mrtvom u 3:07 h.
-To objašnjava neke stvari. -Kao i ovo.
Prezivala se Voker. Živela je tu tokom 30-ih.
Imala je sina Rorija koji je nestao u šumi.
Zatim se ubila u podrumu.
To nije sve.
Farma od 80 hektara je podeljena na više parcela i tako rasprodata.
Još jedan dečak se udavio u ovom jezeru. Živeo je u ovoj kući.
Kućna pomoćnica iz susedne kuće je takođe izvršila samoubistvo.
Ljudi koji su joj uzeli zemlju.
Sedim sa Kerolin Peron...
... koja, sa porodicom, doživljava natprirodne pojave.
Izvoli.
Od prve pojave.
Evo ga Bred.
-Dobro si? -Da.
Dru, ovo je policajac Bred.
Bred Hamilton, policija Roud Ajlenda.
Drago mi je.
-Znači, ti si taj srećni novi pandur? -Valjda.
-Znaš da meci prolaze kroz duhove? -Budi fin s njim, Dru.
Pomozi mi da istovarim sve ovo.
Uzmi ovo.
Zdravo, Rodžere.
Dobro... kad završiš ovde, kreni na sprat, Dru.
Jasno.
Šta je s autom?
Šta sve nije...
Kao prvo, treba joj nov karburator.
-Malo sam stao sa sređivanjem. -Da.
Brede, dodaj mi termostat.
Čemu ovo služi?
Termostat reaguje na nagli pad temperature i okine fotoaparat.
Stvarno ste uspeli nešto i da snimite?
Da, to nam je cilj.
Zašto... baš ovde?
Na ovom mestu je veštica izvršila samoubistvo.
Obesila se o onu granu, tačno iznad tebe.
Kako majka da ubije svoje dete?
Za nju to nije bilo dete.
Iskoristila je svoj bogom dani dar da vređa Boga.
Veštice veruju da tako postižu bolji položaj kod Djavola.
Ovo je bio lep dan na plaži, zar ne?
Kako znaš?
To je vidovitost. Zavirim u tuđi život.
Taj dan mi mnogo znači. Vozili smo se uz obalu.
Nensi je primetila kako je lep pogled.
Pomislila sam da je to savršeno mesto za slikanje.
Počećemo ispočetka, u novoj kući.
Rodžer i devojke nikad nisu bili tako srećni.
Oni mi znače sve na svetu.
Stavi šaku na sto.
Sada je podigni.
Evo...
Vidiš?
Ovo otkriva ono što se ne vidi golim okom.
Prilično je otkačeno, zar ne?
Jeste, ludilo.
Dru, spremio si "boleks" za Breda?
Da, film je već u kameri.
Šta je bilo? Poteralo me.
SPAVAĆA SOBA 1
SPAVAĆA SOBA 2
SPAVAĆA SOBA 3
-Sve sobe se dobro čuju. -Dobro.
Šta je u bočici?
Osveštena voda.
Prisustvo religijskih predmeta...
izazvaće reakciju svega što je bezbožno.
To ih iznervira.
To sam postavio svuda po kući, da malo zatalasam.
-Kao vampir pred krstom? -Upravo tako.
Samo što ja ne verujem u vampire.
Nisam to ja.
Brede, daj kameru.
Dobro.
Sada je 21:18 h. Idemo u podrum gde su se vrata sama otvorila.
Sa mnom su Lorejn i policajac Bred Hamilton.
Ugasićemo svetlo.
Daj nam znak ako želiš da komuniciraš s nama.
Dušo, dobro si?
Ovde definitivno ima nečeg.
-Zatvori vrata. Pomeri nešto. -Šake su mi hladne.
Hajde.
Ne.
Otišlo je. Otišlo.
-Nisam ništa čuo. -Dobro.
Kao što rekoh, neće to svaki put kad mi hoćemo.
Možda je kamera uhvatila nešto.
Pazi!
Za nekog ko ne veruje
delovao si prilično prestrašeno kad su se zalupila vrata.
Mora da je bila promaja.
Čudno.
Ja nikad nisam tako reagovao na promaju.
Ja verujem satu.
Sada je 3:08 h.
Da vidim naočare.
Za tebe.
Poveo bih devojke kasnije na sladoled. Šta kažeš?
Dušo, hoćeš i ti?
Na, umorna sam, odmoriću se. Iscrpljuje me nespavanje.
To je dobro. Odspavaj malo.
-Lorejn i ja ćemo da pazimo. -Stvarno?
Idem ja. Za jedan sat mi počinje smena.
Odavno nije bilo ovako u kući.
Deca se osećaju mnogo sigurnije kad ste vi tu.
-Mogao bih se da se naviknem na ovo. -Da ja perem veš?
Smešna si.
Ne, na ovo mesto.
Svež seoski vazduh.
Oni imaju predivnu porodicu, zar ne?
Ona mala, Ejpril. Videla si kad mi je donela palačinke?
Moramo da im pomognemo.
Znam.
Počeću od "ševroleta".
Kerolin!
Dobro si?!
Kerolin, otvori vrata! Kerolin, otvori!
Dobro si?
-Dobro mi je. -Loše ti je?
-Samo sam ustala s mučninom. -Kao da sam videla...
Čujem Rodžera i devojke.
Samo trenutak.
-Da se igramo? -Dosadna si!
-Hvala, tata! -Idemo unutra.
-Učinilo mi se da si ti. -Nadam se da ti ne smeta.
Nabavio sam ovo povoljno na otpadu u Smitfildu.
-Izgleda da znaš šta radiš. -Videćemo.
Lepo ti je ovde, Rodžere.
Lorejn i ja smo oduvek hteli kuću na selu.
Prodaću ti ovu.
Dodaj mi ključ.
Znaš... mnogo nam znači što ste vi ovde.
Moram da priznam, bio sam malo skeptičan u početku.
Hteo sam da ti se zahvalim što si došao na vreme.
Nije to moja zasluga. Sve je to Lorejn smislila.
-Ja nisam hteo da dođem. -Zašto?
Sve što Lorejn vidi, oseti i dodirne, to pomogne ljudima.
Ali istovremeno to nju košta.
Po komad, svaki put.
Pre par meseci smo radili na nekom slučaju.
Ona je nešto videla.
Tada je otkinut veliki komad.
Kad smo stigli kući
ona se zaključala u našu sobu.
Nije pričala, nije jela, nije izlazila osam dana.
Šta je to videla?
Beži!
Ne znam.
Neću ni da je pitam.
Meni treba još. Hoćeš ti?
Ne treba, hvala.
Dobro.
Vidi šta me je naterala da uradim.
-Ed? -Vidi šta me je naterala da uradim!
Ed! Ed!
Ed!
-Dobro si? -Brede, šta se dešava?
Video sam ženu, obučenu kao služavka.
Ed? Ed, imamo nešto.
-To je Sindi. Hoda u snu. -Ne, treba nam ovo.
Šta će nam slike Sindi?
Nije ona pokrenula okidač.
-Kako to, nije ona? -Neko je s njom.
Ko?
Sindi!
Dođi ovamo. Ovde je bezbedno.
Neko je tamo s njom!
Čujem još jedan glas. Slušaj.
Za mnom. Ovuda.
Ja se ovde krijem.
Sindi?
-Ed, gde je otišla? -Prozori su zakljucani.
Ed, gde je otišla?!
Brede, daj UV svetlo.
-Šta? -Daće ti Dru.
Dru, daj mi UV svetlo.
To je ovo. Idi, brzo!
Ugasi svetlo.
Skloni se.
Dobro.
Uključi svetlo!
Našao sam je.
Evo.
-Imaš je? -Da.
Tu se krije Rori kad se uplaši.
Mogu li da dobijem Ejprilinu muzičku kutiju?
-Kako je Sindi? -Ničega se ne seća.
Izvoli.
Hvala.
Lorejn!
Ne.
Lorejn!
Ona me je naterala.
Ed!
Hajde! Lorejn!
Ed!
Ed, znam šta je uradila.
-Držim te. U redu je. -Znam šta je uradila.
Zaposela je majku da bi ubila svoje dete.
Svake noći posećuje Kerolin, zato ona ima te rane!
Ona se hrani njom!
Nensi?
Nensi!
Dobro si?
Nensi!
Drži je!
Tata! Pomozi!
Nensi!
Dobro je?
Dobro je, držim te.
Snimio si to?
Jesam.
Razviću film i poslaću ga Ocu Gordonu.
On nam je veza sa crkvom. Mislim da ćemo brzo dobiti odgovor.
-Rodžere... -Da?
Ja ću opet doći sa egzorcistom, ali Lorejn...
-Razumem. -Dotad će Dru da vas pazi.
Ed, hvala ti na svemu.
Mama?
To je sve.
Mama?
Džudi?
Bože! Džudi?
Lorejn! Čekaj!
-Lorejn. Šta je? -Mama, ja sam. Kako je Džudi?
-Šta? -Možeš li da proveriš?
Mama, proveri, molim te!
-Kaži mi šta se dešava! -Džudi.
Kako to misliš?
Šta je?!
Hvala Bogu.
Mama izvini, nisam htela da te uplašim. Objasniću posle.
Šta se to desilo?
Imala sam viziju Džudi u vodi.
Znam da je to neko upozorenje.
-Znam. -Dobro.
Hajdemo odavde.
-Dakle? -Niste se šalili.
Nismo.
Ed, ovo je komplikovano, zato što deca nisu krštena.
-Razumem. -Porodica nije član crkve.
-Hajde. -I...
Odobrenje bi moralo da dođe direktno od Vatikana.
Oče, mi još nismo videli ovako nešto.
Nisam ni ja.
Oče, oni nemaju mnogo vremena.
Dobro.
Ja ću lično da poguram.
-Hvala, Oče. Hvala. -Hvala.
-Čekaćemo vaš poziv. -Da.
Mama? Tata?
Mama?
Tata?
Bako?
Bako!
Bako, u pomoć! Bako, u pomoć!
Džudi?
Bako! Bako!
Bako!
U pomoć!
-Džudi! -Bako!
-Džudi, otvori vrata! -Mama!
-Ed, nešto nije u redu. -Šta?
Bako!
-Džudi! -U pomoć!
-Džudi, otvori vrata! -Šta je?
-Šta joj je? Džudi! -Skloni se!
Džudi, skloni se od vrata!
-Hajde! -Požuri!
U pomoć!
Skloni se od vrata!
Bože! Dobro si?
Neko se ljuljao na stolici sa Anabell.
Šta?
U redu je.
Još je u vitrini.
U redu je.
U redu je. U redu je.
-Tata! -Tata!
Tata! Mama je upravo odvela Kristin i Ejpril.
Ušla je u kola i otišla. Ne znam šta je bilo.
-Smrdi na trulo meso. -Nije rekla gde ide.
-Kako to, otišla? -Ne znam gde je otišla.
Kuda idemo, mama?
Rodžer ovde. Nešto se dešava sa Kerolin.
Andrea kaže da je Kerolin odvezla Kristin i Ejpril.
Kažu da smrdi na trulo meso.
Ona je zaposela majku da bi ubila dete.
Ona ih vodi natrag u kuću.
Rodžere, vrati se u kuću, mi stižemo.
Zaključajte vrata, spustite roletne! Ne prilazite telefonu!
Kreni.
-Idem s tobom. -Ne, ostaješ s Džudi.
Džudi ću zaštititi samo ako zaustavim ovo.
-Inače će da se zakači za nas. -Zato idem ja.
Misliš da ću te pustiti samog?
Ne smem da te izgubim.
Nećeš.
Završimo ovo zajedno.
-Zaključano je. -Kerolin!
Rodžere!
Skloni se!
-Rodžere! -Ede!
-Kerolin! -Ede!
-Kerolin! -Mi smo dole!
Kerolin, nemoj! Ne, ne! Ima...
Drži joj ruke! Uzmi makaze!
-Moramo s njom u kola! -Gde da je vodimo?!
Do sveštenika, da obavi egzorcizam!
-Gde je Ejpril? -Ejpril?
Ejpril!
Odvedi Kristin do kola i nađi Ejpril!
Ejpril!
Hajde!
Ne pušta je iz kuće.
-Kako to? -Ako izađe, veštica će je ubiti!
Rodžere!
Kerolin!
Hajde!
Kerolin?
Staviću te ovde. Hajde.
Ulazi. Ostani tu.
-Hoću da budem uz sestru! -Nikako ne izlazi! Vraćam se.
Moram da nađem Ejpril. Vratiću se.
Ejpril?
Dobro si?
Stani!
Brede! Brede!
Nađi nešto da je vežemo!
Drži.
Moram da pozovem Oca Gordona da dođe ovamo!
Predaleko je, ona neće izdržati!
-Onda ti idi. -Šta to pričaš?
Moram ja to da obavim. Egzorcizam.
Zar ne treba sveštenik za to? Ti nisi sveštenik!
-Imaš li bolju ideju? -On može to da uradi.
-Možeš ti to. -Ali ti moraš da odeš.
-Neću da te ostavim! -Ja neću da radim dok si ti tu!
Bog nas je spojio iz nekog razloga. Ovo je taj razlog.
Idem po knjigu.
Ejpril!
"U ime Oca, Sina i Svetoga Duha."
Ejpril!
Drži je! Drži je!
Ovamo! Drži je!
Ejpril?
Ejpril! Ejpril, ti si tamo dole?
Ejpril!
Kerolin, nemoj da se predaš! Ne dozvoli joj da te preuzme!
Ed, prestani, ubijaš je. Prestani!
Ne može!
Rodžere, pomozi mi!
Ed! Prestani!
Shvati! Sada se borimo za njenu dušu!
"U ime Isusa Hrista, svih Svetaca i Anđela...
zapovedam ti da se otkriješ!"
Rodžere, pomozi mi!
Spusti je!
Kerolin!
Ed, pazi!
Dobro si?
Čvrsto je drži! Ne daj joj da ustane!
Gubimo je, Rodžere!
Prokleta bila! Ostavi moju porodicu na miru!
Ne znam šta si ti, ali ostavi moju ženu na miru! Pusti je!
Čuješ li me?! Pusti je!
Pusti je, prokleta bila! Pusti je!
Nje više nema.
Sada ćete svi da umrete.
Ejpril!
Našao sam je! Ona je ispod kuće! Ispod kuhinje!
Nemoj! Ne!
Drži je!
-Evo. -Kerolin!
-Eno je u rupi. Tamo.
Kerolin? Bože... ne!
Ne mogu da uđem. Ne mogu da dohvatim.
Ne! Kerolin, nemoj!
Kerolin, ne!
Batšibo!
Silom Božijom, šaljem te natrag u pakao!
To je tvoja ćerka!
Ne smeš da se predaš!
Rodžere, ona mora da se bori iznutra!
Ne dozvoli joj da ti to radi. Nemoj da joj dozvoliš!
Bori se. Znam da si jača od nje.
-Bori se! -Samo tako, Rodžere!
Moraš da ostaneš s nama. Vrati nam se, Kerolin.
Ušao si. Vrati je!
-Seti se šta si mi pokazala! -Ne!
Seti se onog dana koji si rekla da ćeš pamtiti!
Rekla si da ti oni znače sve na svetu!
Sve bi to napustila!
Mama?
Gotovo je.
Tako mi je žao.
Kako te volim. Kako te volim.
Kako sam srećna.
To ti je promaja uradila?
Radije bih se borio s naoružanim čovekom.
Dobra si bila.
Ne, ti si bio dobar.
Javiću Ocu Gordonu šta se desilo.
Dobro zvuči.
Vatikan je odobrio egzorcizam.
Baš na vreme.
Ako možemo, hteo bi sutra da se vidi s nama.
-Ima neki slučaj na Long Ajlendu. -Stvarno?
"Đavolske su sile ogromne.
Te sile su večne i postoje i danas.
Bajke su istinite. Đavo postoji. Bog postoji.
Sudbina nas, ljudi, zavisi od toga koga pratimo."
Ed Voren
PORODICA PERON
PORODICA VOREN
Konektikat Dejli Kampus Lovac na duhove drži predavanje
Ritualna žrtvovanja terorišu gradić
FOTOGRAFIJA STRAŠNE PRIKAZE
Muzej predmeta koje nastanjuju duhovi
Lovci na duhove opisuju lov u Novoj Engleskoj
Istraživači koriste savremene metode lova na duhove
Zli duh teroriše kuću
PRIZIVANJE ZLA
Obradio: antoniokt
Preuzeto sa www.titlovi.com