WWW.MY-SUBS.COM
Известен човек е казал някога: "Сами създаваме демоните си."
Кой го е казал ли? Какво означава?
Няма значение. Повторих думите му. Известен човек е.
На практика е бил двама различни души.
Аз не знам... Най-добре да започна отначало.
Да се върнем в самото начало.
UNACS TEAM - УНАКС ТИЙМ Отбор Субтитри Замунда.се
Превод и субтитри: Владислав Владев, Александър Кръстанов и Боян Николов
Ж Е Л Е З Н И Я Т Ч О В Е К 3
1999 година
Берн, Швейцария
Новогодишната вечер
Остава само половин час.
Тони Старк? Прекрасна реч! - Реч ли съм държал? Как беше?
Поучителна. - Неразбираема.
Наистина? Чудна комбинация. - Къде отиваме?
Да се наслаждаваме на самите нас.
Ще ми се наслаждаваш, но няма да видиш изследването ми.
Г-н Стар, аз съм Хо Йенсен. - Най-накрая срещнах човек с име "Хо".
Бих желал да ви запозная с госта ни д-р Ву.
Този тук ли? - Г-н Старк.
Кардиолог си, тя ще има нужда от теб след като я...
Чао. - Може би някой друг път.
Всичко започна през далечната 1999 година, в Берн, Швейцария.
Онези времена. Не съм си мислел, че ще се върнат да си отмъстят.
Привет, Тони.
Олдрич Килиън. Почитател съм на работата ви.
Моята ли? - Не, говори за мен.
Г-це Хенсън, организацията ми следи работата ви от години.
Пълно е вече. - За кой етаж си, друже?
Подходящ въпрос питаш. Партера всъщност.
Тъкмо отправям предложението си.
Финансира се с частни средства. Нарича се Централна емпирична лаборатория.
Ще взема и двете. Едната да хвърля, другата да не се обадя.
Централна емпирична лаборатория, тоест ЦЕЛ. Схванахте ли?
Да, пише го на тениската ти. Дами, приятно изкарване.
Благодарим. Ще ви се обадим.
Екзалтиран съм от мисълта да работим заедно.
Наистина ли? - Да го обсъдим на покрива след 5 мин.
Само имам да свърша нещо. - Ще те чакам на покрива.
Не се и съмнявам. Стига, бе! Не е ли само теория?
Да, така е. Достигнем ли до частта за възстановяване на мозъка,
ще може да я изменим. - Невероятно е.
Един вид е да измениш системата... - На един жив организъм, да.
Не пипай растението ми. Не му харесва.
Не е като останалите, да. Да отиваме в спалнята.
Хепи... Не пипай треволяка й.
Сериозно, недей. - С растенията ли се почна?
Наричам го "Екстремис".
Приложение при човека - точно за това говоря.
Превенция от болести, че дори възстановяване на крайници.
По-надарена жена от теб не съм виждал.
В Швейцария. - Така е по-добре.
За малко да ми се вържеш, нали?
Ето за този проблем ти говорех... - Провери ли алгоритъма?
Не мърдай! - Добре съм. Не мърдам.
Стани от мен. Не се шегувам.
Какво беше това чудо?
Просто дребен проблем в проекта ми... - Тъкмо ми разправяше за него.
Ей, честита нова година! - Честита да ни е.
Ще се видим на сутринта. Чао. - Ще се оправиш ли? Добре.
Защо ви разказвам всичко това ли? Причината е, че създадох демони.
А дори не го подозирах.
Тогава бяха добри времена. Продължих с живота си.
След соарето в афганската пещера, сложих край на този си живот.
Забравих за нощта в Швейцария. Животът ми се промени. Друг човек съм.
Аз съм... Добре знаете кой съм аз.
Сър, ще може ли да изчакате няколко часа, за да настроя...
Процедурата по микроинпланти е завършена.
Щом сте го решил, ще изнеса инструктаж за безопасност, който ще игнорирате.
Това и ще сторя. Да действаме.
Глупчо? Здравей! Как си постави тази шапка?
Знаеш какво трябва да правиш. Погрижи се и почисти.
Сър, искам да ви напомня, че сте буден от 72 часа.
Съсредоточете се, дами. Добре дошли на шоуто.
Бих желал да ви представя вашият по-голям брат.
Фокусирай върху мен, а после в общ план.
Марк 42. Тест на костюм с автономно захващане. Стартирай процедурата.
Джарвис? Пусни музика.
По дяволите.
Схванах му цаката. Пускай и останалите части.
Чевръстички са. Най-добре ги забави малко...
Чу ли, Джарвис?
Хайде, ела ми. Не ме е страх от теб.
Върхът съм!
Както винаги е страхотно да ви наблюдавам как работите, сър.
Очевидно 72 часа без сън са дълго време.
Не си мислех, че може да стане по-лошо.
Само че тогава включих телевизора.
Тогава се пръкна той.
Някои хора ме наричат терорист.
Но аз смятам себе си за учител.
Америка, готови ли сте за поредния урок?
През 1864-та в Санд Крийк, Колорадо, военните на САЩ изчакаха,
докато мъжете от приятелското племе шайени не излезли на лов,
за да избият семействата им и вземат земите им.
Преди 39 часа въздушната база "Ал Салам" в Кувейт бе нападната.
Аз го направих.
Стара военна църква, пълна с жени и деца...
Войниците бяха на обучение.
Мъжете бяха на "лов".
Президент Елис, противите се срещу опитите ми да ви образовам.
Изпуснахте следите ми за пореден път.
Добре знаете кой съм аз.
Не знаете къде се укривам.
Винаги ще ви изненадвам.
Ще повторим част от ужасните кадри... - Честотите ни бяха заложници на...
Напразни са опитите да се намери Мандарина.
Отговорът ни към този терористичен акт се уповава върху новооткрит ресурс.
Познавам го като полк. Джеймс Роудс.
Американският народ скоро ще припознае в него Железния патриот.
Какъв е отговорът на президент Елис? Като пребоядиса бойната машина?
Костюмът е непроменен, но боядисан в червено, бяло и синьо. Вижте го.
Прекръстили са го на "Железния патриот".
Просто така, за всеки случай, ако боята не е достатъчно натъртваща.
Беше приет по-лесно в обществото. - "Аз съм Железният патриот?"
"Бойна машина" е твърде агресивно. Това име дава по-устойчиво послание.
Какво се случва с този Мандарин?
Може ли да поговорим за него?
Информацията е поверителна.
Атентатите са девет на брой. - Девет?
Обществото знае само за три. Никой не може да открие бомбите.
Няма следи от взривни устройства. - Бих могъл да помогна, ако искаш.
Имам нови джаджи, автономен костюм, противоракетна система и куп други.
Кога за последно си спал? - Айнщайн е спал три часа на година.
Погледни само какво е постигнал. - Притеснявам се за теб, Тони.
Какво искаш да кажеш? - Няма да се държа грубо с теб.
Ще ми дадете ли автограф на рисунката? - Стига шефът да няма нищо против.
Добре тогава. На чие име да бъде? - Ерън.
Много ми допадна в "Коледна история".
Пентагонът са уплашени след станалото в Ню Йорк с извънземните. Помисли си.
Трябва да изглеждат силни. Да спрем Мандарина е приоритет, но не е...
Но не е работа за супергерой. - Да, касае само Америка.
Съгласен съм. - Добре ли си?
Преуморен съм. - Добре ли сте, г-н Старк?
Отпусни се, Тони.
Как излезе от пространствения тунел?
Почакай, Тони! - Извинете ме.
Ще проверя костюма си.
Провери сърцето. Нещо в мозъка ли е?
Няма проблеми със сърцето, или аномалии в мозъка.
Да не съм отровен?
Съгласно анализа ми сте претърпял тежка нервна криза.
Аз ли?
Покажи се, плашиш ни. - Прощавай, ще трябва да вървя.
Значката? Значката!
Значката...
Защо направо не ги сложите в тоалетната?
Тони има напредък. Това е предимство, от което трябва да се възползваме.
Предлагаш да заменим портиерите с роботи?
Просто казвам, че човешкият елемент е най-голямата ни слабост.
Налага се да действаме по въпроса.
Бамби, трябва ли да носиш... - Наистина ли го изрече?
Хепи, радвам се, че отговаряш за охраната. Идеален си за работата.
Откакто пое длъжността, оплакванията се повишиха с 300%.
Благодаря, оценявам го. - Не е комплимент.
Определено е комплимент. Опитват се да укрият нещо.
Г-це Потс, имате уговорена среща. - Съгласувала ли си я с мен?
Ще продължим разговора си по-късно, сега имам неприятна среща.
Как така? - Работила съм с човека.
А той флиртуваше с мен. Бе неловко. - Не ми допада как прозвуча.
Пепър. - Килиън?
Изглеждаш прекрасно. Наистина ослепително.
Господи, ти също. Аз...
Какво си направил със себе си? - Нищо прекалено.
Дълго бях в ръцете на специалистите. Моля, наричай ме Олдрич.
Би трябвало да носиш значка. - Всичко е наред, Хепи.
Сигурна ли си? - Да.
Свободен си. - Ще бъда отвън.
Радвам се да те видя, Килиън.
Ей, ти!
Весела Коледа.
След като години убягвах с неморалните си изследвания,
мозъчният ми тръст има вече работещ проект.
Идея, която наричаме "Екстремис".
По-добре да намалим осветлението.
Погледни човешкия мозък.
Един момент, това е вселената. Грешката е моя. Ето го.
Това е мозъкът. Доста наподобява вселената, нали?
Невероятен е. - Благодаря, моят е.
Какво? - Предава жива връзка от мозъка ми.
Стани и ще ти покажа. Хайде.
Сега ощипи ръката ми. Давай, ще го преживея някак.
Какво е това? - Първичен мозъчен импулс.
Центърът на болката. Аз искам да ти покажа това...
"Екстремис" концентрира биоелектричния потенциал.
Отпраща го тук.
Това свободно място в мозъка ни, което ни подсказва, че човешкият ум,
цялата ни ДНК е предопределена да се развива.
Пепър Потс Успехът за Старк
Ало? - С челото на охраната ли говоря?
Казвай какво искаш, че тук става нещо. - Стажантите ли тормозиш?
Хората ми се смееха, като чуеха, че съм бодигард на Железния човек.
Напуснах, докато имах още достойнство. Сега вече имам престижна работа.
Пазя Пепър. - Какво става там?
Има среща с един богат и красив учен.
Добър физиономист съм. Проверих го кой е и с какво се занимава.
Олдрич Килиън - срещали сме го през 1999 на научна конференция...
В Швейцария. - Да, точно там.
Не го помня. - Нищо чудно, беше пиян.
Първоначално говориха по работа, а сега й показва големия си...
Големия си мозък. - Кое?
Големия си мозък. Харесва й. Момент да ти го покажа. Виждаш ли?
Какво искаш да видя? Обърни екрана към тях.
Не съм гений като теб. Просто ела. - Обърни екрана да видя какво става.
Идея си нямам как да го обърна! Вече не си ми шеф да ми говориш така!
Не работя за теб. Нямам му доверие, а с него има и друг подозрителен тип.
Подсигури периметъра. Предложи им да пият по нещо.
Тази жена е най-хубавото нещо, което ти се е случвало, а ти я пренебрегваш.
Огромен мозък? - Да, също и съмнителен тип.
Ще проверя номера на колата им. Ако ще да става напечено.
Липсваш ми, Хепи. - Ти също.
Но старият ти. Сега си супер герой. Не разбирам какво става с теб.
Ще трябва да те оставям. Да имаш електрошок?
Една стажантка краде тонер. Върви я порицай.
Наелектризирай я. - Много смешно.
Представи си, че може да проникнеш в твърдия диск на всеки организъм.
Да пренапишеш ДНК му. - Би било невероятно.
За нещастие си мисля, че може да се използва за оръжие.
Тоест универсални войници, частни армии.
А Тони... - Тони, Тони...
Знаеш ли, че го бях поканил да се присъедини към ЦЕЛ преди 13 г?
Отказа ми. Нещо ми говори,
че на трона стои друг човек, който не отговаря пред Тони.
А също има далеч по-малко его.
Ще се наложи да ти откажа, Олдрич, колкото и да ми се иска да помогна.
Не мога да твърдя, че не съм разочарован.
Баща ми казваше, че провалът ни е мъглата, през която прозираме.
Много дълбокомислено. Идея си нямам какво значи.
Надали и той самият. Отново ще се срещнем, Пепър.
Хепи? - Колата е готова да потегляме.
Добре, само че си забравих другите неща и ще трябва да...
Прощавай за закъснението... Какво е това, по дяволите?
Вече и вкъщи ли го носиш? Нека позная, Марк 15.
Почти позна. Всеки си има хоби. - А ти трябва да носиш своето вкъщи?
Разтъпквам го. В началото стои доста неудобно на онова място.
Видя ли коледния си подарък? - Не знам как бих го пропуснала.
Дали ще мине през вратата? - Уместен въпрос.
Ще повикам работници да бутнат онази стена, за да влезе. Напрегната ли си?
Рамената са ти сковани. Палавница. Признай си, че заекът ти хареса.
Дали ми е допаднал? - Улучих с него, нали?
Оценявам много жеста ти.
Защо не се измъкнеш бързо от костюма и да ме целунеш?
Не иска да се свали. Ще трябва да ме целунеш по тази уста.
Защо не ида до долу да потърся лост, с който да го свалим?
Само че там има радиационен теч. - Ще поема риска.
Опасно е. Поне сложи радиационен костюм.
Нека ти дам гайгеров брояч... Спипаха ме.
Удари абсолютното дъно. - Съжалявам.
Ял си без мен на празничната вечер?
Той просто... - Тоест ти?
Правехме ти компания. Чакаше ме доста работа.
Хапнах набързо. Не знаех дали ще се прибереш, или ще пиеш с Олдрич.
Какво? Олдрич Килиън?
Следиш ли ме? - Хепи беше загрижен.
Следиш ме. Ще си лягам. - Стига, де.
Пепър? Признавам си, виновен съм.
Прости ми. Адски съм объркан.
От известно време съм така. Не съм ти казвал.
Нищо не е същото след Ню Йорк.
Така ли? Не го бях забелязала изобщо.
Преживял съм неща, които не мога да си обясня.
Богове, извънземни, други измерения. Аз съм просто един човек в костюм.
Вероятно причината да се държа така е, че се премести да живееш при мен.
Което е страхотно. Късметлия съм и те обичам.
Само че не мога да заспя, миличка.
Ти си лягаш, а аз слизам тук и правя каквото знам - сглобявам разни неща.
Опасност дебне отвсякъде.
Трябва да защитя единственото, без което не мога да живея - теб.
А костюмите ми са... - Машини.
Те са част от мен. - Разсейват те.
Може би.
Ще си взема душ. - Добре.
А ти ще ми правиш компания. - Още по-добре.
Тони? Тони!
Изключи се!
Повикал съм го в съня си. Не би трябвало да се случва.
Ще калибрирам сензорите му.
Нека просто да... Поне да си поема дъх. Не си отивай.
Ще спя долу. Сглоби си костюма.
Можеш ли да се контролираш? - Да.
Сигурен ли си? - Да.
Добра партида е. После да не кажеш, че не съм ти помогнал.
Благодарен съм ти за разбирането.
Прощавай, приятел.
Какво правиш? Сам ли си?
Ще следиш любимата си може би? - О, да. Купонът за вас приключи.
Ето го и билетът. - Не ти принадлежи.
Помогни ми, Савин! Помощ!
Истината за бисквитките с късметче е, че звучат и изглеждат китайско дело,
но всъщност те са американско творение.
Ето защо са кухи и пълни с лъжи.
Оставят лош вкус в устата.
Последователите ми разрушиха евтино американско укритие.
Китайският театър.
Г-н Президент, навярно сте обезсърчен,
но сезонът на терора е към своя си край.
Не бойте се, големият завършек предстои.
Дипломирането ви.
Здравейте. Нещо против да оставя телевизора пуснат?
Не, разбира се.
Неделя вечер е. Ще дават "Абатството Даунтън".
Любимият му сериал. Смята го за елегантен.
Още нещо - пада си по реда, така че най-добре носете значки.
Очакваме да се появи Тони Старк и да изкаже мнение за поредната атака.
Г-н Старк, източниците ни твърдят, че нападението е насочено срещу вас.
Какво ще кажете по въпроса? - Старк, кога ще убият този урод?
Просто казвам.
Това ли искаш?
Ще пратя едно послание на драгия Мандарин.
Досега не ми хрумваха точните думи.
Казвам се Тони Старк и не се страхувам от теб.
Страхливец си. Реших да ти подпиша смъртния акт.
Ще дойда да прибера тялото ти. Не говоря за политика, а за мъст!
Никакъв Пентагон. Само ние двамцата.
В случай, че не знаеш къде живея, ето ти адреса:
10880 Малибу пойнт.
90265. Ще оставя вратата отворена.
Това искаше, нали?
Прати ми сметката за щетите.
Създадох база данни за Мандарина, използвайки тази на ЩИТ, ФБР и ЦРУ.
Стартиране на виртуално пресъздаване на мястото на престъплението.
Добре. С какво разполагаме?
Името му в превод означава съветник на краля.
Ползва южноамерикански бунтовнически тактики.
Говори като баптиски свещеник.
Забелязвам голямо театралничене в действията му.
Температурата от взрива надхвърля 3000 градуса.
Всичко на разстояние 12 метра е било изпепелено моментално.
Не са ли открити остатъци от бомбата около китайския театър?
Не, сър. - Дай ми някаква следа, Хепи.
Ами ако бомбата не е бомба?
Има ли военни жертви? - Не и според публичните записи.
Покажи ми температурните следи, които са над 3000 градуса.
"Оракъл" извършва анализа.
Достъп до сателитите. Сравняване на термоследите през последните 12 м.
Отстрани всички нападения на Мандарина.
Сан Рафаел, Калифорния. - Премахни го.
Роузхил, Тенеси
Сигурен ли си, че не е негово дело? - Предшества нападенията на Мандарина.
Използвана е бомба за самоубийство. - Да видим.
Следата му е забележително сходна. 3000 градуса по Целзий.
Двамата са военни. Бил ли си в Тенеси, Джарвис?
Начертавам летателен план дотам.
Могат да ни търсят ли? Трябваше да сме под карантина!
Стига, де! Заплаших терорист! Кой е?
Няма какво толкова да направя след като казвате адреса си на целия свят.
Не мърдай.
Не си Мандарина, нали? Кажи, де?
Не ме помниш. Защо ли не се изненадвам?
Аз дори не помня какво съм закусвал. - Безглутенови гофрети, сър.
Трябва да останем насаме. Някъде, но не и тук. Спешно е.
Обикновено бих приел предложението ти, но сега имам сериозна връзка...
...с нея. - Тони?
Гости ли имаме? - Да, Мая Хенсън.
Стара моя приятелка е. Ботаник е. Познавам я съвсем бегло.
Кажи ми само, че в колата не чака 12-годишно хлапе.
На 13 години е. Не, нуждая се от помощта ти.
Защо точно сега? - Видях вестниците.
Не мисля, че ще изкараш и седмица. - Ще оживея.
Съжалявам, Хепи е в болницата и не мислех, че очакваме гости...
Не съм му била приятелка. Беше само за една нощ.
Типично за теб, нали? - Беше чудна вечер.
Доста неприятности си си спестила. Довери ми се. А сега да вървим.
Напускаме завинаги този дом. - Не! Мъжът тропва с крак!
Добра идея, да тръгваме. - Прощавай, но идеята е ужасна.
Нормалните хора не се държат така. - Навън не мога да те защитя.
Това там нормално ли е? - За нещастие, да.
Грамадански заек е. Какво толкова? Купих го заради теб.
Още не ми каза дали ти харесва. - Казах ти - не ми допада.
Напускаме къщата. Не подлежи на повече обсъждане.
Извинете, може ли... - Какво?
Трябва ли да се притесняваме от това?
Спасих те. - Първо аз те спасих.
Както изтъкнах, не може да останем.
Излизайте! Плътно зад теб съм!
Изведи я. Аз ще намеря обиколен път.
Не се спирай, изведи я! Хайде!
Господи... Тони!
Сър, г-ца Потс напусна сградата.
Джарвис, защо няма летателна мощност?
Работя по въпроса, сър. Все пак това е прототип.
В неизправност
Един е долу.
Костюмът ви не е в пълна бойна готовност.
Срив в системата
Двама са извън играта.
Тони!
Сър, поемете си дълбоко дъх.
Летателната мощност възстановена.
Сър? Сър?
Спри алармата. Чух те.
Алармата се задейства, защото мощността е паднала до 5%.
Сняг? Нали? В северните щати ли сме?
Намираме се на 8 км от Роузхил, Тенеси.
Но защо? Джарвис, идеята за това не е моя!
Отдалечил съм се адски далеч. Трябва да се погрижа за Пепър...
Изготвих летателния план. - По чие нареждане?
Отвори костюма. - Не съм в изправност, сър.
Отваряй.
Студеничко е.
Я да се върна на топло.
Опасявам се, че ще се наложи да поспя, сър.
Джарвис?
Не ме оставяй, братле.
Защитен сървър на Старк. Излъчване към всички познати приемници.
Пепър, аз съм. Трябва да ти се извиня за много неща, но нямам време.
Първо, съжалявам, че те изложих на риск.
Беше егоистично и глупаво. Няма да се повтори.
Освен това е Коледа, а заекът беше изцепка.
Вече край. Извинявай.
Извинявам ти се предварително, защото няма да успея да се прибера скоро.
Трябва да го намеря.
Пази се. Това е всичко.
Преди малко взех пончото на един дървен индианец.
Ще те настаня удобно.
Сега доволен ли си?
Не мърдай!
Не мърдай. - Хвана ме.
Хубава въздушна пушка. Дулото му е дългичко.
С олекотения калибър ще намали и скоростта на изстрел.
А вече нямаш и куршуми. - Какво е това на гърдите ти?
Електромагнит. Би трябвало да знаеш. Имаш цяла кутия.
Какво захранва?
Мили Боже!
Това е...
Това ли е Железният човек? - На практика аз съм.
На практика си мъртъв.
Нападение на Мандарина: Старк вероятно е мъртъв
Имаш право. - Какво му се е случило?
Животът. Аз го построих и се грижех за него.
И аз ще го поправя. - Ти си механик?
Да.
Ако аз бях направил Железния човек и Бойна машина...
Вече е "Железният патриот". - Така е много по-яко!
Не, не е. - Щях да му сложа ретро...
Ретрорефракторни панели? - За да стане невидим.
Искаш скрит режим? - По-яко е.
Идеята не е лоша. Но тази не е. Пръста ли му счупи?
Боли го, ранен е. Остави го. - Съжалявам.
Наистина ли?
Спокойно, ще го оправя.
Кой е вкъщи? - Майка отиде на работа,
а татко за лотарийни билети.
Явно е спечелил, защото тръгна преди шест години.
Случва се. Бащите често си тръгват. Не се размеквай.
Трябва ми лаптоп, дигитален часовник, мобилен телефон,
пневматично устройство на базуката ми, карта на града, пружина и сандвич.
А какво остава за мен? - Спасение.
Как се казва? - Кой?
Момчето, което те тормози в училище. Как се казва?
Откъде знаеш за това? - Имам нещо за теб.
Това е пинята за щурци.
Шегичка. Мощно оръжие е. Насочваш го към лицето му,
натискаш бутона и му стъжняваш физиономията.
Не е смъртоносно, но върши работа.
Съгласен? - Съгласен.
Как се казваш? - Харли, а ти си?
Механикът.
Тони. Знаеш ли какво ми се върти из главата?
Къде ми е сандвичът?
Защитен сървър на Старк. Потвърдено сканиране на ретината.
Пепър, аз съм. Трябва да ти се извиня за много неща, но нямам време.
Съжалявам, че те изложих на риск.
Беше егоистично и глупаво. Няма да се повтори...
Защо беше в къщата онази вечер?
Какво бе толкова важно, че искаше да говориш с Тони?
Мисля, че шефът ми работи за Мандарина.
Ако искаш да поговорим, да отидем на безопасно място.
Мислиш, че шефът ти работи за Мандарина?
Тони каза, че си ботанист.
Всъщност кодирам ДНК и ръководя 40-членен екип в мозъчен тръст.
Но ти си ме наричай ботанист.
Този твой шеф има ли си име?
Да. Олдрич Килиън.
Сринахме имението до основи, но няма следа от тялото.
Старк го няма. - Трябва да затварям.
Господарят ще прави запис и е малко... Е, знаеш какъв е.
Спази си уговорката довечера и ми кажи как е минало.
Не го заговаряйте и гледайте в очите, ако не искате куршум между очите.
Господарят пристигна.
Какво още чакаме?
Сандвичът го биваше, пружината беше ръждясала,
а от останалото може да излезе нещо. Като каза, че сестра ти има часовник,
се надявах на нещо по-зряло. - Тя е на шест! Лимитирана серия е.
Кога ще поговорим за Ню Йорк? - Никога. Забрави за това.
Ами Отмъстителите? - По-късно. Стига си ме подпитвал.
Каква е официалната история?
Какво е станало? - Един човек, Чад Дейвис, живеел тук.
Спечелил куп медали в армията.
Говори се, че един ден полудял и направил бомбата.
После се взривил точно тук.
Шестима загинали, нали? - Да.
Включително Чад Дейвис. - Да.
Просто няма логика.
Помисли си. Шестима мъртви, а само пет сенки.
Хората казват, че сенките са следите на душите, отишли в Рая.
Освен терориста. Отишъл в Ада и не оставил сянка.
Затова са само пет. - Вярваш ли в това?
Така говорят всички.
Знаеш ли за какво ми напомня кратера? - Нямам идея. Не ме интересува.
За гигантския пространствен тунел в Ню Йорк. Сещаш ли се?
Манипулираш ме. Не коментирам. - Извънземните ще се върнат ли?
Може би. Ще престанеш ли?
Казах ти, че имам проблеми с безпокойството.
Тази тема изнервя ли те? - Да, но може ли да си поема въздух?
Лошите от Роузхил ли са? Трябва ли да дишаш в торбичка?
Лекарство имаш ли? Трябва ли ти? - Може би.
Имаш ли посттравматичен стрес? - Не мисля.
С всичкия ли си? Искаш ли да спра? - Спри, или ще откача!
Успя, нали? Доволен ли си? - Какво казах толкова?
Ей, чакай! Чакай!
Какво беше това?
Ти си виновен. Не млъкна.
Добре, да се стегнем. Докъде стигнахме? До умрелия.
Има ли роднини? Майка? Къде е г-жа Дейвис?
Където е винаги. - Ето, че започваш да ми помагаш.
Съжалявам. Госпожо?
Това...
Благодаря ви.
Красива прическа. Отива ви.
Хубав часовник. - Лимитирана серия е.
Не се и съмнявам.
Приятна вечер!
Госпожо Дейвис?
Нещо против да седна до вас? - Живеем в свободна страна.
Разбира се.
Е?
Откъде искате да започнем?
Съжалявам за загубата ви.
Какво мислите за случилото се?
Донесох ви документите. Вземете ги и си тръгвайте.
За каквото и да става дума, той не искаше да участва в него.
Ясно е, че чакате някой друг. Среща ли имате?
Да.
Изчезнал по време на мисия
Тагард, Дж.
Г-жо Дейвис, синът ви не се е самоубил. Гарантирам ви.
Не е убил никого. Някой го е използвал.
Моля? - Използван е като оръжие.
Не сте човекът, който ми се обади, нали?
Всъщност, аз ви се обадих.
Какво става тук? Какъв е проблемът?
Нарича се "арест".
Вие сте шерифът, нали? - Да, г-жо. А вие коя сте?
От вътрешна сигурност. Разбрахте ли сега?
Не. Ще ми трябва повече информация. - Извън правомощията ви е, шерифе.
Защо не се обадиш по телефона да ме повишат?
Исках всичко да мине мирно,
но невинаги е възможно.
Заместник, изведи тази жена от...
Искаш ли да потанцуваме? Само ние двамата.
Каква щуротия, нали? - Да.
Гледай това.
Само нагази в огъня. Излизал съм с по-горещи мацки от теб.
Само на това ли си способен? Евтин номер и глупав коментар?
Скъпа, това може да е заглавието на автобиографията ми.
Пусни ме! - "Помощ"!
Както и да е...
Хлапе, какво искаш за Коледа? - Много съжалявам, г-н Старк.
Мисля, че искаше да каже: "Искам си папката."
Нямаш вина, хлапе.
Какво ти казах за хулиганите?
Хареса ли ти, Западен свят? Така сме ние, умниците.
Винаги се подкрепяме.
Пак заповядай.
За какво? - За това, че те спасих.
Първо, аз те спасих, второ благодаря, все тая.
И трето, като направиш нещо добро, не се пъчи.
Мълчи си, защото изглеждаш като голямата работа.
За разлика от теб ли?
Признай си - нужен съм ти. Свързани сме.
Искам да се прибереш вкъщи при майка си,
да си мълчиш, да пазиш костюма и да вдигаш телефона, когато ти звъня.
Усещаш ли връзката? Приключихме засега.
Отдръпни се да не те прегазя. Чао, хлапе.
Прощавай, хлапе. Справи се добре.
Ще ме оставиш тук, както баща ми? - Да.
Вменяваш ми вина, нали? - Студено ми е.
Усещам го. Знаеш ли как?
Защото сме свързани.
Струваше си опита.
Купете го. Евтино е. Красиво е. Подхожда на всяка обстан...
Какво стана с картината? - Смени сигнала.
Как така се случва отново? - Пуснете сигнала от Лос Анджелис.
Опитваме се. Откъде идва сигналът? - Не знам, но всички го хващат.
По цялото Източно крайбрежие сателитите не работят.
Няма ли аварийна процедура? - Г-н вицепрезидент. Вижте това.
Боже, не отново.
Президентът гледа ли го?
Господин Президент, остават само два урока.
Искам да приключим преди Коледа.
При мен е Томас Ричардс. Утвърден човек със солидна работа.
Томас е счетоводител на нефтената корпорация "Роксон".
Сигурен съм, че е добър човек.
Ще го застрелям в главата.
На живо по телевизията след 30 секунди.
Номерът на този телефон е записан на мобилния ви.
Невероятно, нали? Как ли се е озовал там?
Американци, ако президентът ви ми се обади в следващите 30 секунди,
Том ще оживее. Начало!
Как ми е хакнал телефона? - Не позволяваме на терористи...
Ще му се обадя. - Силно възразявам.
Трябва да се обадя.
Идва последният урок, г-н Президент -
бягайте, крийте се, сбогувайте се с децата си,
защото нищо - нито армията ви, нито синьото ви куче може да ви спаси.
Скоро ще се срещнем.
Кажи на Роудс веднага да открие този лунатик.
Сър, прихванахме сигнала. Излъчва се от Пакистан.
Патриотът е готов. - Да атакува.
Не мърдайте!
Един момент. Ало?
Случвало ли ти се е да те следва жена,
а като погледнеш нагоре да свети в ярко оранжево?
Да. Кой се обажда? - Аз съм, братле.
Последния път, като изчезнах, тръгна да ме търсиш. Какво правиш?
Обикалям насам-натам, сприятелявам се с пакистанците. А ти?
Новият ти дизайн е дело на ЦЕЛ, нали?
Ще установя сигурна връзка. Кажи ми потребителското си име.
Не съм го променял - Бойна машина69. - Парола?
Променя се всеки път, когато я хакнеш.
Не сме 80-те, никой не казва "хакнеш". Паролата?
"Бойната машина разбива" с малки букви.
Давай, смей се. - По-добре от "Железния патриот".
Много добре.
Имам един въпрос.
Какво искаш за Коледа тази година?
Е, Дейвид...
Не трий записана програма, ако не си 100% сигурна.
Аплодисменти още веднъж за г-ца Елк Ридж!
Защо изтриваш сериалите ми?
Бавна връзка... - Така няма да стане.
Извинете, господине. Не знам кой...
Мамо, после ще ти се обадя. Случва се нещо велико.
Тони Старк е във вана ми. - По-тихо.
Тони Старк е във вана ми! - Не, не е.
Знаех си, че си още жив! - Влез и затвори.
Мога ли да кажа нещо?
Аз съм най-големият ти фен. - Някой друг ще влезе ли тук?
Не, не, само ние сме. - Как се казваш?
Гари.
Няма нужда. Случва ми се често.
Мога ли само да отбележа...
Не знам дали си личи, но се старая да заприличам на теб.
Косата ми е зле, защото не съм я подхранвал.
Не искам да те притеснявам, но искам да ти покажа...
Испански Скот Байо.
Извинявай, това аз ли съм? - Да.
Като ми я правиха гледаха от войник, който бях направил. Не е от снимка.
Малко е като... - Гари, чуй ме.
Не искам да ти пречупвам мерака, но и двамата сме превъзбудени.
Имам проблем. Търся лошите. Опитвам се да разкодирам криптирани файлове.
Интернетът е бавен. Отиди горе и настрой приемника.
Увеличи мощността с 40%. - Разбрано.
Имаш бойна задача. - Да.
Тони се нуждае от Гари.
А Гари се нуждае от Тони. - Пази го в тайна.
Кой е най-важният момент от живота ти?
Денят, в който реших болката да не ме победи.
Ще кажеш ли името си пред камерата? - Елън Бранд.
Инжекциите ще се поставят периодично. Пристрастяването ще бъде избегнато.
Тези, които не се контролират, ще бъдат изключени от проекта.
Социални аутсайдери, инвалиди... Вие сте следващият етап от еволюцията.
Проект "Екстремис" Фаза едно
Здравейте, всички. Преди да започнем, искам да ви обещая,
че винаги ще помните мига, в който решихте да се включите.
Сега е вашият момент. Да започваме!
Изведете ги оттук! Бързо!
Бомбата не е бомба, докато не гръмне.
Невинаги проработва, нали, приятел?
Дефекти има, но си намерил купувач.
Продал си го на Мандарина, нали? Пипнах те.
Какво се случи всъщност?
Преди да построи ракети за нацистите,
идеалистът Вернер фон Браун мечтаел за космически пътувания.
Наблюдавал звездите.
Знаеш ли какво казал, когато първата ракета ударила Лондон?
"Ракетата се справи блестящо.
Но се приземи върху грешната планета."
Всички подхождаме с добри намерения към науката.
Само че после се възгордяваш и вманиачаваш.
А когато се огледаш...
...вече си навътре в морето.
Не се самообвинявай, Мая.
Поверила си изследванията си на мозъчен тръст.
Да, но Килиън създаде тръста въз основа на военни договори.
Това правехме и ние, така че не се вини.
Благодаря ти, Пепър.
Оценявам думите ти.
Привет! Заповядайте.
Мая, бягай!
Здравей, Пепър.
Ще ми кажеш ли защо вчера отиде при Старк?
Откъде да знам, че ще взривите къщата?
Опитала си се да спасиш Старк, след като ни заплаши?
Казах ти, че можем да го използваме.
Пепър. Пепър.
Ако ще пускаме нов продукт, Старк ще ни е нужен.
Досега нямаше стимул, а сега вече му дадохме.
Говори екип по поддръжката.
Изпращаме координатите на вероятното местонахождение на Мандарина.
Разбрано.
Никой да не мърда!
Екип по поддръжката. Освен ако следващото нападение
не включва евтина екипировка, мисля, че сте се объркали.
Да, свободни сте, ако досега не сте били.
Да, госпожо. Железният патриот е на точното място.
Радвам се да помогна. Удоволствието е мое.
Савин? Бронята на Патриота е у мен.
Ако искате костюма, първо трябва да извадите трупа ми от него.
Това е целта, полковник.
Харли, какво става? Обясни.
Още ям сладкото. Искаш ли да продължа?
Колко си изял? - Две-три кутии.
Виждаш ли ясно? - Горе-долу.
Дай телефона на Джарвис. Джарвис, как сме?
Отлично, сър. За известно време се справям,
и в края на изречението казвам грешната боровинка.
Бяхте прав. След като открих структурите на ЦЕЛ,
успях да открия излъчвателния сигнал на Мандарина.
Далечния изток, Иран, Пакистан, Сирия? Къде е?
Всъщност, сър, идва от Маями.
Хлапе, ще ти кажа как да рестартираш ком драйвъра на Джарвис.
Откъде е сигналът? Погледни на екрана и ми кажи.
Показва Маями, Флорида. - Да караме поред.
Ще ми трябва броня? Оправи ли я вече?
Не се зарежда.
Всъщност, сър, зарежда се, но източникът е съмнителен
и може да не успее да възстанови Марк 42.
Какво му е съмнителното на електричеството?
Костюмът е мой и не искам... О, Господи, не отново.
Тони?
Пак ли получаваш пристъп? Дори не споменах Ню Йорк.
Току-що го каза, за да кажеш, че не си го казал.
Добре...
Какво ще правя? - Дишай дълбоко. Само дишай.
Нали си механик?
Да.
Нали така каза? - Точно така.
Защо не построиш нещо тогава?
Добре.
Благодаря, хлапе.
Маями, Флорида
Защо е толкова горещо тук? Казах ти да го настроиш на 20 градуса.
Все аз съм виновен. Слушай, мила, не съм ти клим...
На ваше място не бих влизал там поне 20 минути.
Коя от вас е Ванеса? - Аз.
Неси! Знаеше ли, че бисквитките с късмети не са китайски?
Отзад има някакъв мъж.
Правят ги американци по японска рецепта.
Майко мила. - Не мърдай.
Ако искаш нещо, вземи си го. Оръжията обаче не са истински.
Празноглавците не ми дават истински. - Какво?
Кое от пиленцата ти харесва? - Достатъчно.
Ти не си Мандарина. Къде е истинският? Къде?
Къде е Мандарина? Къде?
Тук е. Тук е, но не е тук.
Тук е, но не е тук. - Как така?
Сложно е, много е сложно.
Опрости го. Дами, напуснете. Станете от леглото и отидете в банята.
Седни. - Господи как смърди...
Казвам се Тревор. Тревор Слатъри.
Какво си ти? Двойник? Дубльор? - Дубльор ли? Разбира се, че не.
Не по лицето! Актьор съм.
Имаш минута живот. Кажи, каквото знаеш.
Това е просто роля. "Мандарина" не е истински.
Тогава как се озова тук, Тревор?
Ами... Аз...
Имах малък проблем с наркотиците.
Затова започнах да правя едни неща, за които нямам оправдание,
на улицата, които никой не бива да си позволява.
Тогава те се свързаха с мен за ролята и знаеха за наркотиците.
Обещаха ти да те излекуват? - Казаха, че ще ми дадат още.
Дадоха ми разни неща - имението, пластична операция и още куп неща.
Заспа ли?
Също и страхотна лодка.
Трябваше му човек, който да поеме отговорност за "случайна" експлозия.
Кой?
Килиън? - Да, Килиън.
Той те създаде? - Точно така.
Псевдотерористична заплаха? - Да!
Мозъчният му тръст стои зад всичко. Има поведението на сериен убиец.
Манипулацията на западната иконография.
"Готови ли сте за поредния урок?"
Дрън-дрън.
Разбира се, моето изпълнение вдъхна живот на Мандарина.
Твоето изпълнение?
При което умират хора? - Никой не е умрял.
Огледай се - костюми и зелен екран.
Някои сцени снимах на друго място.
А когато бяха тук, се случваше магия. - Съжалявам, но имам приятел,
който в момента е в кома и може да не се събуди. Виновен си.
Какво му каза, Тревор?
Нищо не съм му казвал. - Нищо?
Съвсем нищо. - Трябваше да натиснеш паникбутона.
Отначало се паникьосах, но после се оправих.
Като едно време, нали? - Да.
Със свински опашки. Голям купон. - Идеята не беше моя.
Взела си визитката на Килиън. - Взех му парите.
И след 13 години се озоваваш в подземие.
Не. - Да.
Ти си затворен, аз мога да изляза. - Права си.
Много път извървях оттогава досега, но почти успях.
"Екстремис" се стабилизира. - Бъркаш се!
Като ходя по улиците, хората се взривяват около мен.
Тогава ми помогни да го оправя.
Знаеш кой съм.
Аз ли съм го писал?
Да. - Помня вечерта, не и сутринта.
Затова ли ме преследваш? - Не помниш ли?
Не мога да ти помогна. Имаше морална психология.
Притежаваше идеали. Искаше да помагаш на хората.
А виж се сега.
Всяка сутрин се събуждам до човек, който...
...все още има душа.
Измъкни ме оттук.
Хайде.
Едно от любимите неща, които баща ми обичаше да ми казва, бе:
"Първата птица взема червея, втората мишка - получава сиренето."
Нали не си ядосан заради Швейцария? - Защо да съм ядосан?
Дари ме с най-големия дар, който съществуваше.
Безнадеждност. В Швейцария каза, че ще се видим на покрива, нали?
През първите 20 минути си мислех, че наистина ще дойдеш.
През следващия час обмислях дали да не мина напряко до лобито.
Ако ме разбираш.
Още се опитвам да разбера какво е станало с първата мишка.
Никой не знаеше, че съм горе и гледам града. Никой не ме виждаше.
Хрумна ми идея, която щеше да ми е от полза през годините.
Анонимност, Тони.
Благодарение на теб, стана моя мантра. Просто направляваш зад кулисите.
И в мига, когато посочиш лош човек - Бин Ладен, Кадафи, Мандарина -
даваш на хората мишена. - Не си в ред.
Явно си го срещнал? - Да, сър Лорънс Наркомански.
Не съм виновен, че е отвеян. Има склонност... Актьор е.
Ролята му на крал Лир е черешката на Кройдън, каквото и да значи това.
Въпросът е, че откакто големия пич с чука падна от небето,
финеса вече не е на мода. - И какво следва?
Исках да ти се отблагодаря с това, с което ме дари.
Отчаяние. Излъчва се на живо. Не знам дали си личи,
но в този миг тялото се чуди дали да приеме "Екстремис" или да се предаде.
Предаде ли се, детонацията ще бъде впечатляваща.
Но дотогава е само болка.
Още не сме обсъдили заплатата ти.
Какви социални придобивки искаш? - Пусни го.
Почакай. Мая... - Казах да го пуснеш!
Какво правиш?
1200 куб. см, половин доза и съм мъртва.
В подобни моменти ми е трудно да запася самообладание.
Мая, дай ми инжекцията.
Ако умра, какво ще стане с войниците ти? И с продукта ти?
Няма да го направиш. - Какво ще стане, ако не се изнервиш?
Добра новина е, че се освободи висок пост.
Ти си луд. - Не, аз съм мечтател.
Лудият тази вечер има представление.
След като инсталираме Патриота, ще ми отнеме 9-10 минути за атаката.
Чудесно. Последно си спомням, че имаше човек в него.
Добър вечер, господа.
Здравейте, полковник.
Отдръпнете се.
Ще те извадим, не се тревожи. - Ще повредите бронята.
Да, но можеш да я поправиш, нали?
Ще занеса костюма до базата, и искам Пепър да е с мен.
Все още е във втора фаза.
Не оглушаваш, нали?
Внимавай, лимитирана серия е.
Ей, опашатия.
Колко е пътят от Тенеси до Маями? - 1340 км.
Браво. - Бива си ме.
Ще го спреш ли? - Чупиш - купиш.
Принадлежеше на сестрата на мой приятел, затова теб ще убия първо.
Какво ще ми направиш? - Ще видиш.
Завързан си за леглото. - Ето това.
И това...
Ще излезеш ли?
Не се отваряй, недей. Добре, да започваме.
Бълваш огън? Добре.
Денят е прекрасен, Савин.
Утре по това време, в едната ръка ще държа лидера на запада,
а в другата най-страшния терорист.
Войната срещу тероризма ще е моя.
Ще създам търсене и предлагане за братята и сестрите ти.
Ще бъдете на земята в кръв след 5, 4, 3... Хайде!
Как така ни натресоха с този? - Ще ви дам шанс да избягате.
Оставете оръжията и се завържете за столовете и ще живеете.
След 5, 4...
Вече трябваше да ви няма. - Умирам от страх.
Започваме. 3, 4...
Млъкни. - 5, 4, 3, 2, 1.
Казах ви.
Къде са останалите?
Честно, не ми е приятно да работя тук. Много са странни.
По-добре късно, отколкото никога.
Не отново. Не и лицето.
Хубаво е да се върнеш. Здравей. - Здравейте, сър.
До всички: Старк е някъде в базата.
Да вдигаме гълъбите.
Мамка му.
Тони. - Роудс, кажи, че ти си в костюма.
Не, ти взе ли твоя? - Горе-долу. Ела в къщата веднага.
Трябва да те запозная с някого.
Вие, изчезвайте!
В стаята сме. Мандарина е тук. - Какво правите? Печелех.
Откъде се пръкна ти? - Мръдни и умираш.
Не знаех, че ще има пострадали. Излъгали са ме.
Това е Мандарина? - Знам, нелепо е.
Аз съм Тревор Слатъри. На живо изглеждам по-дребен, знам.
Ако ще ме арестувате, трябва да издам някои хора.
Ето какво, кажи му къде е Пепър, и той ще спре.
С кое? Добре, разбирам.
Не познавам Пепър, но знам за плана.
Знаеш ли какво направиха с костюма ми?
Не, но знам, че е край бреговете, и има нещо общо с кораб.
Мога да ви заведа.
Тони, кълна се, ще го размажа.
Може да има нещо общо и с вицепрезидента.
Това важно ли е? - Да, малко.
Имаш ли план? - Какво ще правим? Нямаме транспорт.
Ринго, не спомена ли нещо за "скоростна лодка"?
Ако е прав, сме на 20 минути от Пепър. - Какво ще правим с вицепрезидента?
Чудно на кого ли звъня? Я, вицепрезидента.
Сър, обажда се Тони Старк. - Добре дошъл сред живите.
Мислим, че ще ви забъркат с Мандарина. Трябва да ви отведем на сигурно място.
Смятам да ям задушена шунка, заобиколен от агенти.
А президентът е на "Еър Форс 1" с полковник Роудс.
Няма проблеми. - Сър, аз съм полковник Роудс!
Ще използват Патриота за троянски кон. Трябва да ги предупредим.
Заемам се. Ако трябва, ще пуснем Ф-22 във въздуха.
Благодаря, полковник. - Роудс и Старк, край.
Всичко наред ли е, сър? - Не би било по-добре.
Обичам те, малката.
Полковник Роудс. Радвам се, че успяхте.
Вече се чувствам по-безопасно.
Трябва да решим президента или Пепър да спасим. Не може и двамата.
Сър, имам информация от Малибу.
Крановете дойдоха и започнаха разчистването на подземието.
А костюмът, който нося? - Бронята е на 92 %.
Трябва да стигне.
Идва, дай да се снимаме. - Добре.
Всичко наред ли е, полковник?
За мен е чест, г-н Президент.
Ако ще ме убиваш, направи го. - Успокойте се, сър.
Не така действа Мандарина. - "Еър Форс 1" е атакуван.
Изстрели, температурни колебания. - Покажи го на екрана.
Получаваме ясна картина, сър.
Това Роудс ли е?
Има ли някого там? - Пуснете ни!
Президентът. Къде е?
Не е тук.
Напусна самолета. Ставайки на дума, пускаме и другите.
Възстанови се след това, кучи сине.
Колко са във въздуха? - 13, сър.
Колко мога да нося? - Четири, сър.
Забави и се успокой. Как се казваш? Хедър...
Виждаш ли мъжа? Ще мина покрай него и ти ще го хванеш.
Разбра ли?
Ще наелектризирам ръката ти и няма да можеш да я отвориш.
Ще се справиш, Хедър.
Видя ли, лесно е. Остават още 11.
Играли ли сте "Бъчва с маймуни"? Точно това ще направим.
5,500 метра. - Всеки да си хване маймуната!
Браво! - 3,000 метра!
1,800 метра. - Хайде, хора!
Хайде.
Браво! - 300 метра.
250 метра. 60 метра, сър. - Дебеличък е. Да го хванем.
Здравей.
Добра работа, приятели. Заслугата е на всички ни.
Джарвис, още не сме приключили. Остава да спасим Пепър...
Това не го очаквах.
Кажи ми добра новина. - Всички оцеляха.
Слава Богу. - Но пропуснах президента.
Не можа да го спасиш с костюма, как ще спасиш Пепър без него?
Джарвис, време ли е? - Протокол "Домашно парти"?
Точно.
Здравей.
Ако мислиш, че ще ти помогне... Жестоко се лъжеш.
Не си тук, за да мотивирам Тони. Всъщност е по-неудобно от това.
Ти си тук като мой... - Трофей.
Добър вечер, сър.
Добре дошли на борда, г-н Президент.
Чували ли сте за гробище за слонове?
Преди две години ненужният беше този кораб.
"Роксон Норко".
Сигурно помните как разсипа тонове нефт около Пенсакола.
Благодарение на вас нямаше арестувани.
Какво искате от мен? - Нищо, сър.
Трябваше ми причина, поради която да ви убия по телевизията.
Вече е минало. Намерих си нов покровител.
Утре по това време ще заеме вашия пост. Окачете го.
Хайде.
Нали няма да се побъркаш? - Надявам се, че не.
Господи.
Окачен е над нефтения танкер. Ще го запалят.
Викингско погребение. Екзекуция. - Смърт чрез петрол.
Скоро започва излъчването. Заемете позиции.
Супер. Покажи ми камери от А до Е и направи диагностика.
Имаш ли оръжие? - Да, какво да правя?
Покривай ме - не ме стреляй. - Зад теб, горе, гръб. Ясно.
Видя ли? Заковах го. - Да, уби лампата.
Целех се в крушката. Не може да я уцелиш оттук.
Свършиха ми патроните. Имаш ли други? - Не са универсални.
Просто ми дай един. - Нямам за твоя пистолет.
Имаш пет. Ето какво ще направим. Ще огледам.
Какво видя? - Нищо, защото избързах.
Трима мъже и жена - въоръжени.
Бих убил за един костюм. - Прав си, трябва ни подкрепление.
Знаеш ли какво?
Това ли е? - Да.
Това не са ли... - Да.
Весела Коледа, приятелю.
Джарвис, цели се в топлинните сигнали на "Екстремис" и внимавай.
Да, сър.
Какво чакаш? Коледа е.
Да отваряме подаръците.
Господа!
Пази се!
Докарай Игор да стабилизира платформата.
Това си правел в свободното си време? - Всеки има нужда от хоби.
Сърцеразбивач? Помогни на Червеноперко.
Точно на време. - Супер. Дай и на мен костюм.
Кодирани са само за мен.
Какво значи това? - Ще се погрижа за теб.
Добър вечер, полковник. Да ви откарам? - Много смешно.
Сър, локализирах г-ца Потс. - Време беше.
Спри. Свали го.
Виждаш ли какво става като се занимаваш с бившите ми?
Голям си идиот. - Да, ще говорим на вечеря.
Още малко, скъпа.
Този притеснява ли те?
Не ставай!
Горещо ли ти е?
Чувстваш се заклещен?
Като костенурка, която се вари в черупката си?
Тони... - Тя гледа.
Трябва да затвориш очи. Затвори ги.
Затвори ги, защото няма да искаш да гледаш.
Да, почини си малко.
Джарвис, дай ми костюм!
Хайде, де!
Г-н Президент, дръжте се. Идвам!
Само се дръжте.
Чао.
Подгответе се!
Добре изглеждате, г-н Президент, но костюмът ще ми трябва.
Президентът е в безопасност. - Добра работа.
Готов ли сте, сър? - Какво имаш предвид?
Пеп, ще те хвана. Погледни ме.
Скъпа, не мога да те стигна. Трябва да се пуснеш.
Пусни се и ще те хвана. Обещавам.
Срамота. Аз щях да я хвана.
Катапултирай.
Ето ни, най-после на покрива.
Марк 42 наближава. - Проклет да съм.
Блудният син се завърна.
Както и да е.
Не я заслужаваше, Тони.
Жалко наистина. Малко остана да я направя перфектна.
Почакай, почакай. Прав си. Не я заслужавам.
Но ето къде грешиш - тя вече си бе перфектна.
Джарвис, направи ми услуга и взриви Марк 42.
Не!
Без повече фалшиви лица.
Каза, че искаше Мандарина. В момента го гледаш.
Винаги съм бил аз, Тони. От самото начало. Аз съм Мандарина!
Нямам какво да кажа.
Джарвис, обектът на 12 часа не е вражески. Спри.
Какво? Бясна ли си ми?
Скъпа.
Господи.
Бях много насилствена.
Много ме изплаши. Мислех, че си... - Мъртва? Защо? Защото паднах от 60м?
Кой е сега обърканият? - Все още е спорно.
Може би малко водиш. Защо не ходиш така вкъщи?
Със спортния сутиен и всичко?
Вече разбирам защо не се отказваш от костюмите си.
Сега от какво ще се оплаквам?
Това съм аз. Ще измисля нещо.
Не ме пипай! Ще те изгоря! - Няма.
Не си гореща. - Ще се оправя ли?
Не, имаш връзка с мен, нищо няма да е както преди.
Но мисля, че ще сътворя нещо. Преди 20 години почти успях, а бях пиян.
Ще се погрижа за теб. Това ще направя. Аз поправям неща.
А развлеченията ти?
Малко ще ги съкратя.
Джарвис. - Всичко е наред, сър. Нещо друго?
Знаеш какво да правиш. - Протокол "Ново начало"?
Майната му, Коледа е. Да.
Е, харесва ли ти? - Да.
И когато настъпи коледната утрин, пътуването ми стигна края си.
Започваш с нещо чисто, нещо невероятно,
а след това идват и грешките.
Компромисите.
Сами създаваме демоните си.
Радвам се да ви видя.
Както обещах, оправих Пепър, с малко по-големи дози "Тегрин".
Но после си помислих... "Защо да спирам дотам?"
Има и хора, които казват, че прогресът е опасен.
Но се обзалагам, че никой от тях не е живял с шрапнели в сърцето.
И сега... аз също.
Това беше най-добрият ми сън от години.
Всичко е наред. - Не...
Въздушен пистолет Марк 2
Твой приятел, Механика
Ако трябва да приключа всичко това и да го вържа с панделка,
предполагам бронята ми не е била хоби или за разсейване.
Беше пашкул.
Сега вече съм нов човек.
Може да отнемете дома ми, всичките ми трикове и играчки.
Но едно не можете да ми отнемете...
Аз съм Железният човек.
Превод и субтитри: Владислав Владев, Александър Кръстанов и Боян Николов
UNACS TEAM - УНАКС ТИЙМ Отбор Субтитри Замунда.се
Благодаря ти, че ме изслуша. Исках да го сваля от плещите си.
Не исках да го задържам в себе си.
Това вреди на хората.
Не знаех, че си толкова добър слушател.
Да мога да споделя интимните си мисли, с някой,
който разбира това. Като змия ядяща опашката си.
Всичко се върти. И факта, че ти ми помогна...
Слушаш ли ме? - Да.
До къде стигнахме? - Спеше ли?
Просто... се отнесох.
Къде те изгубих?
Асансьора в Швейцария.
И не си чул нищо? - Съжалявам, не съм такъв доктор.
Не съм терапевт. Нямам тренинг. Нямам...
Време? - Темперамент.
Сега като се замисля, първата ми рана.
1983. На 14 години съм и още имам бавачка.
Това беше странно.