Dere må ut her, gutter.
Takk for turen.
Adjø!
- Hva med skyss, mister? - Ja visst, hopp bakpå.
- Kom igjen. - Takk.
- Er dere på plass? - Ja, kjør i gang.
Hva er poenget?
Hva er i veien? Tåler dere ikke en spøk?
Sett dere, jeg tullet bare.
Flaks at du ba om unnskyldning.
- Vi ga ham klar beskjed, hva? - Ja.
STERLING ARBEIDSKONTOR
Her er det, gutter.
Takk skal du ha.
OK.
Hva har skjedd?
- God morgen. - Hva kan jeg gjøre for dere?
- Vi vil gjerne ha en jobb. - Hva slags arbeid foretrekker dere?
Det du måtte ha. Vi har bare seks dollar igjen, ikke sant, Ollie?
Sitt ned. Jeg snakker med dere om litt.
Takk.
Hallo?
Ja, Sterling Arbeidskontor.
Hvem?
Ja.
Ja, jeg forstår.
God morgen, Mrs Vandevere.
Jeg har et forferdelig problem.
Jeg skal ha selskap i kveld og hushjelpen og butleren har dratt.
Kan du sende meg et par vikarer?
Jeg har ingen på lista, men jeg skal se hva jeg kan gjøre.
Enslige eller et ektepar?
Helst et ektepar.
Jeg skal gjøre mitt beste. Adjø.
Synd du ikke er dame. Det hadde vært en fin jobb for oss.
Unnskyld, sa du at du ser etter en hushjelp og en butler?
Ja, kjenner du til noen?
Jeg vet om et par som passer utmerket.
Er de tilgjengelige?
Jeg kan få dem hit straks, om ikke før.
Fint om du får dem til å dra til denne adressen straks.
Takk skal du ha. Kom, Stanley.
- Adjø. - Adjø.
Adjø.
Hva er poenget? Vi kjenner jo ingen par, gjør jeg vel?
Du gjør ikke det, men jeg gjør det.
Sier du det?
Fint, skatt!
Utrolig hva du kan gjøre når du må.
Takk, månen min, du er så snill.
Hva er status på hushjelp og butler-situasjonen?
Jeg har ikke hørt noe, og jeg er fryktelig bekymret.
Ikke vær redd. I verste fall kan du servere en buffe.
Unnskyld meg.
Er du butlersjefen?
Jeg er Mr Vandevere.
Vi er fra arbeidskontoret.
Åja.
Vi er det beste de kunne finne i siste liten.
Jeg ser det. Stig på.
Takk. Kom, skatt.
Denne veien.
Skatt, dette er den nye hushjelpen og butleren.
- Mrs Vandevere. - Står til, frue?
For en merkelig skapning.
Hva forventer du på et par timers varsel?
Hadde du gjort deg bryet vi har gjort for å få jobben...
Det han mener, hun mener, er-
-at dette var det beste de fant på så kort varsel.
Glem det, skatt. Enhver havn duger i uvær, vet du.
Du har vel rett. Ring på Pierre.
Hva er navnet ditt?
Mitt navn er Ollie, og dette er Agnes.
Et lite uhell.
Ringte De, frue?
Ja, Pierre. Dette er vår nye hushjelp og butler.
Vis dem til rommene og forklar pliktene deres.
Ja, frue.
Kom, skatt.
Denne veien.
Vel, vel, vel.
Nei takk.
De er gode.
Nei takk.
Vi har alt fra suppe til nøtter, folkens.
Kom og få.
Hva gjør jeg nå?
Du kan ta disse cocktailene.
- Alle sammen? - Ja visst!
Se om du klarer det uten å søle.
Sitt ned, gutter.
Ingen eter før Mrs Vandevere kommer. Hun gikk for å bytte kjole.
Hvordan ser hun ut, gutt?
Folkens, det er jeg som er tosken her.
Jeg har plassert dere feil.
Gubben vil ha dere blandet.
Jeg fikser det. Du der.
- Jeg? - Du kommer hit.
Ta maten med deg.
Du går bort dit. Ta maten med deg.
Ikke hiss deg opp, jeg skal fikse det.
Du går bort dit. Ta maten med deg.
Du går bort dit, og ta maten med deg.
Du går bort dit, ta med maten.
Du kommer hit, og du går dit.
Et øyeblikk...
Kan du holde munn? Ikke avbryt meg!
Du kommer bort hit, ta med maten din.
Nei, ikke sitt der. Her borte. Ta med maten.
- Ikke bland asjettene. - Hold an.
Du må sette deg. Kom hit bort og sett deg.
Der skal du sitte.
Nei, ikke sitt der. Du går bort dit, og du går bort dit.
- Skjønner du ikke...? - Ta det rolig, gamle gutt.
Nei, der borte, er du snill. Ta maten med deg.
Du kommer bort hit. Ikke sitt der.
En av dere gutter går bort dit. Og du kommer hit.
Nei, du får denne plassen her.
Hvis du bare... Der, ja. Du går rundt der.
Maten... Forstår du? Sånn.
Sett deg ned, gammern!
Gammern?
Hvis dere går opp dit. Sett dere der.
Nei, du må på denne siden, sir. Så setter du deg der.
Sånn. Nei, her borte.
Hvis du sitter der... Nei, ikke du, den andre.
Nå setter du deg der. Du går bort dit.
Og du sitter der. Bare et øyeblikk nå.
Du sitter der, og du her, lille frøken.
Hvis du kommer...
Stopp! Alle setter seg der dere er.
Agnes, kan du servere salaten? Uten dressing.
- Hva slags bule er dette? - Hva er i veien?
Han vil ha salaten udressert.
Hvis han vil ha salaten udressert, skal han få det.
Hent salaten.
Hva er i veien med Mr Vandevere?
La meg ta dem!
Hvor er de? Dere...! Kom her!
Kom an!
Jeg mente det ikke! Jeg beklager!
- Jeg hadde ikke brillene på meg. - Kan du ikke være forsiktig?
Du blåste nesten hodet av meg.
Hiv hit feiekosten.
Nå er vi endelig framme. Helt nede i rennesteinen.
Hva er i veien med oss?
Vi er like gode som andre, men vi kommer ikke framover.
Vi kommer ikke av flekken.
Du vet vel hva problemet er?
Vi har aldri fått utdannelse. Det er problemet.
Vi er ikke analfabetiske nok.
- Jeg antar du har rett. - Ja, jeg har rett.
Hvis vi gikk på skolen som alle andre ville vi lært de tre store,-
-og i dag ville ingen jobb vært for liten for oss. Tro meg.
Hva mener du med tre store...
Lesing, skriving og...
...og beregning--
- Beregning? - Ja visst.
Du vet, to og to blir noe,-
-og fire og fire blir noe. Det er forskjellig fra de første...
Du mener 'ritmetikk.
Jeg visste hva det betydde, men kunne ikke si noe.
- Jeg tror du er inne på noe. - Er jeg?
Etterjobben i dag begynner vi på kveldsskole.
Det høres lurt ut. Synd vi ikke tenkte på det før.
Takk.
GÅRDBRUKERE OG HANDELSMENN HANDELSBANK
- ikke kast det på fortauet. - Vi skal koste det uansett.
Takk, betjenter, for at dere kom så fort.
Ikke takk oss. Det var de to som fakket ham.
Dere har gjort meg en tjeneste jeg aldri kan glemme.
Dere har spart meg hundretusenvis av dollar.
- Hva kan jeg gjøre for dere? - Jeg vet ikke, sir.
Jeg kan kanskje gi dere jobb i banken.
Det er veldig snilt, men vi vil ikke være til særlig hjelp.
Vi har ikke utdannelse, har vi vel, Stan?
Nei, vi kan ingenting.
Det er sant. Vi snakket nettopp å begynne på kveldsskole.
Jeg forstår. Uslepne diamanter.
Dere trenger bare litt polering og riktig justering.
Hvis dere vil ha utdannelse,-
-skal dere få den beste penger kan kjøpe.
- Hva tror dere? - Hva tror du?
Det vil spare oss bryet med kveldsskole.
Det er mål.
- Ser du det jeg ser? - Hva er det?
Jeg tror de fortjener den kongelige innvielsen.
Ja visst.
Hent guttene, så skal vi ha det gøy.
Jeg skal sende dem inn i labyrinten.
- Så dette er Oxford. - Jeg tror vi vil trives her.
Unnskyld, men er ikke dere på feil college?
- Dette er Oxford, ikke sant? - Ja, men dere er kledd for Eton.
Flott, vi har ikke ete noe siden frokost.
"Har ikke ete siden frokost"! Du skaffet klærne.
Ikke rart alle stirrer på oss.
Mine herrer, jeg står til tjeneste hvis dere trenger hjelp.
Tusen takk. Hvor vinner vi hovedlæreren?
Mener dere dekanus? Jeg skal følge dere dit selv.
- Takk. - Forresten, har dere pass?
- Pass? - Dere må ha pass for å møte dekanen.
- Hvor får vi det? - Fra passprofessoren.
- Hvor finner vi ham? - Ser dere inngangen i hekken?
- Ja. - Når dere går inn der,-
-tar dere til høyre, så venstre, så høyre og høyre igjen.
Etter at dere har gått til høyre, går dere til høyre neste venstre.
Så tar dere til høyre igjen til dere er på venstre av høyre side.
Det høres komplisert ut,-
-men holder dere til høyre, kan det ikke gå galt.
Når dere kommer til utgangen på den andre siden av hekken,-
-ser dere et skilt som peker mot professorens bolig.
Er det til høyre eller venstre?
Min kjære gamle rabagast, det spiller ingen rolle.
La meg se om jeg forstår. Vi tar til venstre når... etter...
Jeg kan veien, Stanley. Jeg har det klart for meg.
Takk skal du ha, vi kommer straks tilbake.
- Adjø. - Vi ses. Jeg skal vente her.
- Adjø. - Adjø.
Vi ses. Tudeldu.
- Han var en kjekk har. - Det er helt sikkert.
- Jeg visste det da jeg så ham. - Gjorde du?
Jeg er en veldig dyktig menneskekjenner.
- Sier du det? - Ja.
Nei, til venstre.
Og så til høyre.
Venstre.
Høyre.
Vent litt.
Vi går bare rundt i ring.
- Vet du hva? - Hva?
Jeg tror vi må ha gått feil vei.
Hva mener du?
Kanskje vi gikk til venstre istedenfor høyre.
Fyren sa: "Først tar dere til høyre..."
Greit. Du går til venstre, så går jeg til høyre.
Den som finner utgangen først, kommer tilbake og henter den andre.
- Det høres lurt ut. - Nå kommer vi av flekken.
Hva gjør vi med kofferten? Skal vi la den stå her?
Så visst ikke. Da finner vi den kanskje aldri igjen.
Jeg kan ikke bære den, den er for tung.
Da blir det vel opp til meg, som vanlig.
- Jeg er ikke like stor som deg. - Løft den på ryggen min.
Jeg gjør alt jeg kan for å hjelpe.
Skyv den opp.
Forsiktig.
Har du den?
Det går bra når jeg får tak på den.
- Vil du ha tak på den? - Ja.
- Sånn. - Hjelp meg opp.
Opp med deg.
Der, ja.
Greit.
- Ikke glem å rope. - Det skal jeg ikke.
- Ha det. - Ha det.
- Går det bra nå? Ha det. - Ha det.
UTGANG
- Ollie? - Hvor er du?
Jeg er her. Hvor er du?
- Jeg er her. - Det er jo jeg også.
Stan, jeg er nøyaktig der... Kan du komme og finne meg?
Så snart jeg finner meg selv.
Hva tror du jeg er? Jeg kan ikke være to steder på en gang.
- Her er vi jo. - Kan du vise meg utgangen?
- Her er den. - Flott. Få meg ut herfra.
Greit. Følg meg, så tar vi en snarvei.
- Greit. - Denne veien.
- Ikke mist meg av syne. - Det skal jeg ikke.
Et øyeblikk.
- Hva gjorde du med bagene? - Jeg satte dem på kofferten.
Har jeg båret dem hele tida? Få denne ned fra ryggen min.
La oss hvile litt, jeg er sliten.
Jeg også.
Gi meg lommetørkleet mitt.
Takk, Ollie.
Kan du la det være?
Jeg trodde du ga meg det.
Kutt ut det der.
Hva er i veien nå?
- Jeg så nettopp tre hender. - Sett deg. Du er gal.
Du har gått i ring hele dagen og er svimmel.
- Er det årsaken? - Du fikk et anfall av svimmelhet.
La meg hvile meg litt.
Jeg har aldri hatt et slikt før.
Hei, Ollie. Jeg vil ikke plage deg,-
-men jeg fikk et nytt anfall av svimmelhet.
Ikke rart når du røyker de store sigarene. De erfor sterke for deg.
- Er det derfor...? - Ja visst.
Så du det?
Ja, det er et anfall av svimmelhet igjen.
Det var ikke svimmelhet. Gå og se hva det var.
- Jeg vil ikke se hva det var. - Gå og se. Ikke krangle.
Skynd deg. Jeg venter her.
Nei, det var ingen der. Bare svimmelhet igjen.
Selv du ser annerledes ut.
- Stan! - Hva er det?
- Kom igjen! - Greit, jeg skal...
- ikke gå fra meg, Ollie. - Gi meg hånden din.
Kan du slå det? Velkommen til Oxford!
- Vet du hva? - Hva?
Han som sendte oss inn hit, gjorde narr av deg.
Ja, og ser jeg ham igjen, skal jeg gi ham en på tygga.
Jeg klandrer deg ikke.
Jeg trodde du sa du var menneskekjenner.
Ja, men han var falsk.
Jeg skal aldri stole på noen igjen.
Det høres lurt ut.
Ta dem med til Johnsons rom. Alt er ordnet.
Hvordan tar jeg meg ut?
Strålende. Mye bedre enn den gamle dekanen selv.
Tror dere han kjenner meg igjen?
Aldri i livet!
Skynd dere! Her kommer Cecil med tåpene.
Nå begynner vi.
Denne veien, takk.
Dekan, la meg presentere de to nye guttene fra Amerika.
Dette er Dr Ramsbottom, dekan ved vårt universitet.
Hyggelig å møte deg, Mr Dekan.
Det er meg en glede.
Professor Push-Hei penny.
Dr Pigsfoot.
Og hans bror , Tretten.
Kjære dere, hjertelige gratulasjoner og alt den slags-
-for at dere er kommet til vårt kjære Oxford.
Jeg håper vårt forbund blir en lykkelig forening.
Vi ønsker å vise gjestfriheten vårt college er kjent for,-
-ved å gi dere en hjertelig og kongelig mottakelse.
- Vi ses, tror jeg ikke. - Takk skal dere ha.
Er alt klargjort for å eskortere herrene til deres gemakker?
- Alt. - Fortsett.
Jeg blir en god stund på forelesningen, Jenkins.
Du kan ta ettermiddagen fri.
Takk, sir. Takk. Adjø, sir.
DEKAN WILLIAMS
Mine herrer, dette er deres gemakker.
Ikke vær redde for å føle dere som hjemme. Ta-ta.
- Hopp over rennesteinen. - Og lykke til, tror vi ikke.
Dekanen er en kjernekar, ikke sant?
- Det er en pålitelig mann. - Det er sikkert og visst.
Dette er en flott kåk, tror jeg ikke.
- Den er sabla fin. - Nydelig.
Ikke rart folk går på skolen.
Fint sted å bo på.
Ingen fluer eller noe, og...
Tro hvor lenge dette stedet har vært åpent.
Mon tro.
Skulle tro de annonserte slik at folk fikk vite om det.
- Vet du hva? - Hva?
Vi sov ikke i natt.
Det stemmer. I alt oppstyret glemte jeg det helt.
La oss pakke ut og finne oss til rette.
Det høres lurt ut.
Dette er sannelig livet.
- Engelske skoler gir full pakke. - Ikke sant?
Se hva de har gjort med dekanens soverom.
Fiks meg en til.
Gutter! KV!
- Her kommer dekanen. - Dekanen?
Nei, han kommer i gangen.
Hva skal vi gjøre?
Hørte du det?
- Ja. Hva er det? - Jeg vet ikke. Gå og se.
Ingen der. Det kan ikke ha vært noen.
- Hva med en høneblund? - Det høres lurt ut.
- Du, Ollie. - Hva er det nå?
Hva med en kveldsdram?
Bare én.
- Vi er tomme for selters. - Hent litt, da.
Vi er tomme for kveldsdram.
Hva vil du gjøre i en sådan stund?
- Hente. - Ja visst.
Enkelt.
- Vi ses! - Jeg tror ikke!
Strålende!
- Du, Ollie. - Hva?
Tro hvem den gamle gribben der borte er.
Sikkert en kakerlakk som hadde rommet før oss.
Se på den grimasen.
Har du sett et slik ansikt utenfor dyrehagen?
- Ja visst. - Hvor?
I et apebur.
Det tenkte jeg ikke på!
Apebur!
Gi meg mer selters.
Jeg vedder en tiøring på at jeg kan treffe ham i øyet.
- Vedder imot. - Jeg vedder.
Du bommet! Gi meg flaska.
- Femtiøring eller ingenting. - Jeg skal gi deg sjansen.
Nå.
Hva gjør dere i mitt hus?
Du er sannelig ikke lite frekk. Hva mener du med ditt?
Det er vårt rom. Dekanen ga oss dem selv.
- Jeg er dekanen! -Vær menneskekjenner.
Han er falsk. De prøver å lure oss igjen.
Han ser lur ut over hele ansiktet. Ser du?
Kom dere ut, sier jeg dere!
Vet du hva problemet er? Han er svimmel.
- Han er en svimmel dekan. - Sant nok.
Kom deg ut før jeg kaster deg ut.
Det gjelder meg også.
- Du kan ikke... - Dette er uhørt!
Jeg skal få dere utvist! Jeg skal få dere stilt for retten!
Der, sir!
Og du, du skal få svi for dette.
Det er bare sludder.
Der, sir!
- Av alle... - Kom deg ut, ellers...
Hvordan våger du?
Jeg skal fortelle...
Jeg skal snakke med min...
- Jenkins! - Kom deg ut!
Galninger på frifot!
Og hold deg ute!
- Hva er meningen med dette? - Det får du tidsnok vite.
Dekanus, be denne tullingen dra seg ut og slutte å plage oss.
Han prøver å ødelegge festen vår.
- Hva er det som foregår? - Fortell ham det, dekan.
Dekan? Jeg gjentar, jeg er dekan!
Kutt ut. Han sa at han var dekan og ga oss denne kåken.
- Ikke sant, Stan? - Det er sant. Ikke sant?
Er det sant, Johnson?
Ja, sir.
- Ser du? Føler du deg ikke teit? - Ja, kom deg ut.
Stille!
Dere blir utvist, alle sammen!
Dette er tidens mest uhørte ugagn på Oxford.
Meld dere hos meg i morgen. Dere kan gå.
Tystere.
- Jenkins. - Ja, sir.
Pakk sakene deres og følg dem til rommene sine.
Hva vil husfaren si når han hører at jeg blir utvist?
Ikke vær redd. Vi sørger for at de ikke kan vitne mot oss.
- Tystere hører ikke hjemme her. - Du har rett.
De skitne kjøterne!
Det er en ting vi ikke tolererer på Oxford. Tysting!
- Det er sant. - Vi skal vise dem.
Her, mine herrer. Her skal dere bo.
Meredith kommer snart for å hjelpe dere med det dere måtte trenge.
- God ettermiddag. - Adjø.
Så langt er alt vel.
- Har du sett på maken? - Hva?
Se. Vi er bare så langt hjemmefra.
Det står på...
Kom inn.
Hvordan går det, mine herrer? Jeg er Meredith.
Jeg er Mr Hardy. Dette er min venn, Mr Laurel.
Hvordan har du det, Mr Hardy? Mr Lau...
Min herre!
Husker du meg ikke, sir? Jeg er Meredith.
Husker du det ikke? Jeg pleide å passe deg, sir.
Enda en lurendreier. Det er bare sludder.
- Du har aldri sett ham før. - Og jeg har aldri sett deg heller.
Unnskyld meg. Jeg forstår, min herre, hvorfor du ikke gjenkjenner meg.
Det er så synd.
- Hva er synd? - En trist historie, sir.
Det var et stort slag for Oxford. Det har seg slik, Sir,-
-da min herre var her tidligere;
-var han den beste atleten og studenten skolen har sett.
Og for en fantastisk hjerne.
Prøver du å få meg til å tro-
-at dette er fyren du snakker om?
Jeg har aldri vært så sikker på noe.
Fantastisk hjerne!
Jeg har kjent ham i flere år, og han er den dummeste jeg vet om.
- Ikke sant, Stanley? - Ja visst. Det er derfor jeg er her.
Unnskyld meg, sir, du forstår ikke.
Jeg husker ulykken din godt.
- Hvilken ulykke? - Det skjedde her inne.
Her ved dette vinduet.
Min herre hadde akkurat slått Cambridge,-
-og du tok imot hyllesten fra studentmassen.
Da jeg kom inn med te og boller,-
-glapp vinduet og traff deg i hodet hardt som en slegge.
Da du kviknet til, hadde du mistet hukommelsen-
-og vandret bort fra universitetet.
Vi hørte ikke mer fra deg før nå.
Beklager at jeg er ærlig, men jeg syns du er gal.
Han har bier i cockpiten, det er det som feiler ham.
Om jeg bare kunne vekke hukommelsen din til live.
Kanskje noen av dine rare vaner dukker opp.
Hvilke vaner?
Min herre hadde en merkverdig vane.
Hadde jeg?
Da du ble veldig sint, viftet du med ørene på besynderlig vis,-
-og du sloss som en demon.
Slåss som en demon. Vift med ørene.
- Hva? - Vift med ørene.
Jeg kan ikke vifte med ørene.
- Selvsagt kan du ikke det. - Selvsagt.
Hold opp med tullet! Vi vil ikke høre mer om det.
Skal bli, sir.
Vil ikke høre... Menneskekjenner... Kanskje han har rett.
- Kanskje jeg er en herremann. - Du, en herremann!
"Og vi er bare så langt hjemmefra!"
Jeg kjente en som mistet hukommelsen, og han har det bedre nå.
Du forstår...
Fee, fi, fo, fum
Vi vil ha blod fra en amerikaner
- Om han er i live eller død... - Hva er det?
Jeg vet ikke.
Vi skal knuse hans bein og bake vårt brød
Fee, fi, fo, fum
Vi skal banke yankeene som en tromme
Hva gjelder dette?
Det er studentenes hevn rop.
En gentleman har brutt studentenes etiske regler.
Når det skjer,-
-blir de aldri fornøyd før de har presset ut den skyldige.
Vi skal kutte strupene og ta ut tungene
Vi skal tygge dem som tyggegummi
Fee, fi, fo, fum
- Se, de peker på oss. - Det er bare lureri.
Nei, sir. Dette gjør de bare når det er alvor.
Vi skal sende dem tilbake dit de kom fra
Fee, fi, fo, fum
Vi går opp og får dem til å hoppe ut av vinduet,-
-ellers tar vi buksene deres og kaster dem ut!
Hent et teppe, gutter.
De mener oss, ja!
- Hva skal vi gjøre? - La oss komme oss ut.
Vi vil ha blod fra en amerikaner
Enten han er i live eller død
Hvor kan vi gjemme oss?
Klatre ut av vinduet og langs avsatsen til neste rom.
Kom dere ut derfra.
Hva med kofferten, Ollie?
Glem kofferten!
Gode gud, Meredith, kan du ikke fikse vinduet?
- Traff meg midt i kraniet. - Min herre!
Du har fått hukommelsen tilbake. Du kjenner meg!
Hva snakker du om? Selvsagt kjenner jeg deg.
- Hvor er teen og bollene mine? Fort! - Det er et mirakel! Et mirakel!
Er du gar?
- Se hvem det er. ikke plag meg mer. - Ja, min herre.
Må ha mistet hukommelsen, den dumme, gamle geita.
Der er en av dem.
Hva er poenget med denne vulgære inntrengningen?
Du vet hva vi er her for.
Vi skal ta av deg buksa og jage deg fra Oxford.
Ta av buksa mi? Foran Meredith?
Ja, din skitne tyster!
Gjenta den kommentaren igjen.
Skitne tyster!
- Meredith, hold lommetørkleet. - Ja, min herre.
Nå forlanger jeg en unnskyldning.
Jeg skal gi deg unnskyldning!
Dekanen!
Utmerket, min herre, utmerket.
Du er akkurat som før igjen.
Det var godt for hjertet å se deg.
- Du ga dem ikke en sjanse. - Ikke plag meg, Meredith.
Rydd opp her og fort deg med min te og boller.
Jeg er skrubbsulten.
Hvorfor kastet du meg ut vinduet?
Hva behager?
Meredith, hvem er denne grove personen med aksent?
Din lille reke! Prøver du å lure meg nå?
Forsiktig, sir. Min herre har fått hukommelsen tilbake.
Ikke plag ham, sir, da kan han bli voldelig.
- Så det er alvor, da? - Ja, sir.
Gratulerer.
Beklager, men vi har aldri blitt presentert.
Meredith, vil du gjøre den ære?
Mr Hardy, møt Lord Paddington.
Hvordan står det til?
Hva gjelder ditt besøk her?
Stan, husker du meg ikke?
Kjenner deg? Jeg har aldri sett deg før.
- Hva snakker du om? - Husker du det ikke?
Vi feide gatene sammen!
Feide gat... Hvordan våger du?
Hvordan våger du insinuere noe slikt?
Meredith, vis denne tølperen til utgangen og kast ham ut.
- Denne veien, sir. - Hold an!
Jeg vet ikke hva du snakker om, men nå er det nok.
- Jeg skal feie gulvet med deg! - Sett i gang.
Du stopper ikke meg med å vifte med ørene.
MESTER I FØLGENDE GRENER
100 METER, STAVSPRANG, HØYDE,
ROING, HINDERLØP, CRICKET, FOTBALL,
OG INTERNASJONAL ROER
I REGATTAEN MELLOM OXFORD OG CAMBRIDGE
Kom inn.
- God morgen, tjukken. - God morgen, min herre.
- Takk. - Te, min herre.
Dekanen vil snakke med deg.
Stig på. Du kan bli værende her, tjukken.
God morgen. Vil du ta en kopp te med meg?
Nei takk.
Ikke bare stå der, hent en stol til dekanen.
Beklager at kammertjeneren min er så fryktelig dum.
Han er ikke helt der ennå. Ganske treg under topplokket.
- Hvorfor tolererer du ham? - Jeg vet ikke helt.
Han har et vennlig ansikt. Bryter monotonien.
Bidrar til å fylle rommet.
Og han er en jeg kan snakke med, forstår du.
Jeg forstår, min herre.
Gratulerer så meget-
-med alt du har oppnådd siden du kom tilbake til Oxford.
Kan jeg be deg om en tjeneste?
Ja visst.
Professor Einstein har akkurat kommet fra Princeton.
- Han er i tvil angående teorien sin. - Du sier ikke det?
Han lurte på om du kunne få ham på rett vei igjen.
Det vil være en glede.
Når kan du avse et øyeblikk til ham?
La meg se. Tjukken?
Rekk meg almanakken min.
La meg se. Mandag? Nei.
Tirsdag?
Hva om vi sier askeonsdag?
Takk, min herre. Professoren vil bli veldig takknemlig.
Det er helt i orden. Du kan be ham spise lunsj med meg.
- Jeg skal ha pannekaker. - Takk, min herre. Tusen takk.
Takk, Tjukken.
Ta den.
Milde måne, tjukken, hva er dette? Senneste?
Få dette vekk øyeblikkelig.
Ikke la det skje igjen. Du store min.
Hadde det ikke vært for kulen i hodet-
-ville han ikke kjent Einstein fra en murstein.
Forresten, tjukken.
I det siste har du blitt fryktelig slarvete.
Hva mener du, sir?
Du har ikke verdigheten en lakei må ha.
Du går ikke riktig, eller noe slikt.
La meg se. Dra inn magen.
Det var bedre. Trekk skuldrene bak.
Sånn ja. Opp med haka.
Nei, nei. Begge to.
Der, det var bedre. Så går du litt rundt slik at jeg får se på deg.
Gå litt friskere.
Friskere. Opp med hakene.
Se hva du har gjort, din kløne.
Jeg har fått nok! Da jeg kjente deg,-
-hadde jeg mer hjerne i lillefingeren enn du hadde i hele skrotten,-
-selv når du hadde frakk!
Du er en vittig gammel skrue, tjukken.
Ikke kall meg tjukken!
- Ikke hiss deg opp. - Hvem er opphisset! Jeg er ferdig!
Ta herskapet, Oxford og Paddington-
-og gjør hva du vil med dem!
- Jeg har aldri blitt så ydmyket! - Jeg prøvde å hjelpe deg.
Det var ikke med hensikt.
Og en ting til! Jeg likte ikke den antydningen om dobbelthake!
Vel, jeg... Du store min, for et sinne!
Jeg har aldri blitt så ydmyket!
Jeg skal hente klærne mine og ta første båt tilbake.
Og en ting til!
Få deg en annen løpegutt! Adjø!
- Hei, Ollie. - Hva?
- Hvor skal du? - Tilbake til Amerika for meg.
Hei, Ollie!
Skal ikke jeg få være med?
Stan! Du kjenner meg!
Selvsagt gjør jeg det. Har du et anfall av svimmelhet?
Norske tekster: IMS