Legyőztük a franciákat!
A nyugati front megadta magát!
Legyőztük a franciákat!
Megvertük a franciákat!
Jó reggelt, Fromm bíró úr!
Ma nem hoztam magának semmit.
Ezt nevezem én jó hírnek.
Ugyanilyen szép napot kívánok magának!
Megtisztel.
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Na, mi újság?
Levél a katonai postától. Géppel írták.
Kicsoda?
Quangel fia.
Herr Quangel, a magáé.
Történt valami a fiúval?
A hazugok!
Anna.
Te vagy az oka meg az átkozott háborúd!
Meg az átkozott Führered!
- Anna. - Kérlek...
hagyj magamra!
Én vagyok az, Eva.
Frau Rosenthal?
Van valami a férjemtől?
Köszönöm Eva.
Mire van szüksége?
Nincs sokra.
Ahogy mindig.
EGYEDÜL BERLINBEN
Aláírták a fegyverszünetet Compiégne-ben
Jó reggelt!
Te is
Frau Quangel, mennyi vajat kér?
40 dekát? A szokásosat?
Itt a tej és a tojás.
Mennyi vajat kér?
Ne csinálja már!
- Haladjunk! - Igyekezzen!
Frau Quangel? Hazakísérem.
Hans Quangel 1940. január 23.
A Hazug
Munka után egyből hazajövök.
Hé, Quangel! Hová ez a nagy sietség?
Valami baj van?
Hamarosan gazdagok leszünk.
Legyőztük a franciákat.
Tudja, ez mit jelent?
Mi leszünk a világ leggazdagabb országa.
A következő néhány hétben...
elpusztítjuk Angliát, és befejezzük a háborút.
Mivel a csapatok a fronton ennyire sikeresek...
ideje, hogy mi, akik itthon maradtunk, tegyük a kötelességünket.
A Führer azt akarja, hogy fokozzuk a termelést.
Elvárja, hogy 30%-kal növeljük...
3 hónap alatt, és megduplázzuk...
a következő fél évben.
A Führer kívánsága egyben a mi parancsunk.
Bármilyen javaslatot elfogadunk a cél elérése érdekében.
- Sieg Heil! - Sieg Heil!
Munkások, van valakinek bármi hozzáfűznivalója?
Igen, Quangel művezető?
A termelékenység növelését további gépek...
beállításával és a lógósok elbocsátásával kell.
Miről beszél?
Kik azok a lógósok?
Néhányan nem képesek tartani a tempót, mások meg nem akarják.
Politizálnak, kerülik a munkát.
Ebben itt néhányan jók. Nagyon jók.
Hogy mer így beszélni, Quangel?
Maga nem párttag!
Hogy meri rossz hírbe hozni a párttagokat?
Quangel csak magára gondol.
Adakozik bármit a téli segélyalapnak?
És a Führernek?
Németország elvette az egyetlen fiamat.
Tegnap értesültem róla, hogy meghalt egy ütközetben.
Magukért. A Führerért.
Magát kérdezem, Dolfuss.
Mi többet adakozhat egy ember a fiánál?
Anna! Anna, látogatóba kell mennünk!
A Náci Hölgyek Ligája vár bennünket!
Heil Hitler! Hol volt?
- Elkésünk! - Gyerünk!
Mennünk kell!
- Lenn megvárjuk. - Csak átöltözöm.
Először Frau Gerda Kleinschmidt.
Aztán meg Frau Else Wernicke...
aki itt lakik a sarkon, aztán...
Ezt figyeljék, Claire Gehrich!
Ő az Obersturmbannführer felesége!
Diplomatikusnak kell lennünk, ha felkeressük.
- Kihúzzam őt? - Azt nem tehetjük.
A feladatot el kell végezni, de... talán nem ma.
Az ilyenekhez jó formában kell lennünk.
Milyen szép lakás.
Mit tehetek önökért?
A férje?
Igen.
A férje Lengyelországban harcol, ugye, Frau Kleinschmidt?
Nap mint nap kockáztatja az életét a népéért...
a hazájáért, amíg maga jól elvan Berlinben.
Nem szégyelli magát?
De én...
De...
Ezt senki nem érti.
Úgy aggódom érte.
Úgy aggódom, de...
Kapcsolja ki!
Folytassák a munkát!
Nehogy azt higgye, ez megvédi a fronttól.
Nem fogok hazudni.
Tudom, hogy szándékosan csinálta.
Érti?
Ha csöngetnek, ne nyiss ajtót!
Senkinek.
- Otto? - Most írok.
Kinek?
Nem tudom.
Levelezőlapokat írok.
Amik elmondják az igazságot.
Az emberek majd elolvassák.
Aztán továbbadják.
Levelezőlapokat?
Levelezőlapokat írogatsz?
Ennek mi az értelme?
Édesanya, a Führer megölte a fiamat...
A tiédet is megöli. Add tovább ezt a lapot!
Miért írsz így?
Hogy álcázzam a kézírásomat.
Engedd, hogy csináljam! Kérlek!
Be sincs zárva.
Mi van, ha kiabál?
Nem fog kiabálni.
A bolond feleségem hord neki ennivalót.
A vén zsidó!
Mindenét idehozta, miután felgyújtották a boltját.
Itt bujkál.
Maradj csendben!
Papa, ide fel!
Gyerünk gyorsan!
Maga mit csinál itt?
Barkhausen, maga mit keres ebben a lakásban?
Herr Persicke...
Szomszéd! Meg tudunk osztozni.
Ez Frau Rosenthal.
- Kérem! Nem az én hibám. - Kifelé!
A pénzt keresd!
Sajnálom.
Nem szükséges.
Itt maradhat velünk.
Ez túl veszélyes maguknak.
- Pszt! - Fromm bíróúr?
Jöjjön velem, asszonyom! Gyorsan.
Ezek visszajönnek.
Csendesen! Jöjjön be!
Az elhunyt lányom szobája.
Itt senki nem fogja keresni.
Próbálja megszokni.
Aludjon, és holnap reggel...
meghallgatja, amit mondok.
Majd holnap.
Jó éjt, Frau Rosenthal!
Visszament a lakásába?
- Nem! - Veled megyek.
Nem tudsz megállítani.
Nem tudsz.
Fel fognak akasztani. A nőket is felakasztják.
Persze, hogy megteszik.
Csak az épületig jössz.
Én megyek be, és elhelyezem a lapot.
Rögtön jövök.
Egy perc, és itt vagyok.
Erre, uram.
80 pfennig lesz.
- Snapszot kérek. - Én egy kávét.
Nem. Én is egy snapszot.
Hát, akkor elkezdjük.
Mostantól egyedül vagyunk.
Nem fogja elhagyni ezt a szobát egy jó darabig.
Meglehet, hosszú ideig a vendégem lesz.
De higgye el...
amint kilép azon az ajtón...
nem fogom többé ismerni magát.
Tudja, hogy hívtak engem a tárgyalóteremben, ugye?
Nem? A hidegvérű Fromm.
Van egy szeretőm, neki engedelmeskedek.
Úgy hívják, igazságszolgáltatás.
De a lakásban akarok lenni...
amikor a férjem megérkezik.
Nem fog visszajönni. Maga is tudja, Frau Rosenthal.
Zárja be az ajtót, jó?
Hol van ez a Barkhausen? Hol lakik?
Éppen itt.
Hallott az öregasszonyról, aki eltűnt?
Ismerem őt.
Nézd meg, mit akarnak! Mozgás!
Hé, itthon van az öreg?
Mi közöd hozzá?
Sok.
A rendőrséghez is sok köze van...
meg a párt emberéhez.
Ő az, felügyelő úr. Ő meg egy másik csavargó.
A postamesternő férje.
Az apámmal kaptuk el őket a zsidó nő lakásában, az ötödiken.
Mindent el akartak vinni.
El kellett volna kobozni.
Maga volt az, szemétláda!
- Meg az apja. - Gyerünk!
Beszéljünk az asszonnyal!
Már nem ott van.
Herr Fromm...
Magának még bíróúr vagyok.
Ki a parancsnoka?
Escherich. Escherich felügyelő.
Rendőrkapitányság, Prinz Albrecht strasse.
Ismerem a címet.
Hívja ide!
Aztán hagyja el a lakást!
A fenét fogom!
Szóval, egyedül él?
Nem bánja, ha körülnézek, ugye?
Jó napot!
Látniuk kellett volna.
A papa juttatta be őket, aztán bepánikoltatta őket.
A fivéremmel utánuk mentünk, és megkergettük őket.
Baldur?
A fivérem az SS-ben Sturmbannführer.
Te vagy az? Baldur Persicke?
Gyakran játszottál a lakásomban.
Becsöngettél...
mert almás pitét adtam neked.
Igaz?
Hogy megnőttél!
És milyen erős vagy.
Vigye ki!
De... menjen már!
Heil Hitler!
Ne!
Meghalt, Otto.
Láttam.
Azt mondta, látta, hogy Fromm a lakásán bujtatja az öregasszonyt, igaz?
Maga tudja, mi folyik ebben a bérházban.
Betörés, nemzeti vagyon jogtalan eltulajdonítása...
tisztes polgár feljelentése.
Elég!
Én csak...
És a halott asszony, aki nagyon is élt még egy perccel ezelőtt.
Ezt már nem ússza meg!
Ezt nem teheti. Ezt nem.
De megteheti, csak nem fogja.
Mert ő rendőrségi tanácsadó és nem szörnyeteg.
Az úr biztosan nem tesz el semmit, ami nem az övé...
mert pontosan tudja, az mit jelentene.
Szóval, a legjobbat fogja tenni, amint elhagyja ezt a lakást.
Visszatér a kényelmes kis otthonába, és megfigyeli, mi folyik itt.
Igenis, felügyelő úr.
Most elmehet.
Bíróúr, történt valami?
Mármint Frau Rosenthal...
Nem tudom, miről beszél, Frau Kluge.
És most, ha megbocsát.
Ezt az 5 képeslapot kérem.
- Bélyeggel? - Nem. Az már van.
Köszönöm.
25 pfennig lesz.
Máris becsomagolom magának.
Szükségem lenne kesztyűre. Vékonyra.
Sajnálom, az nincs.
Azt talán kaphat a...
Lássuk csak. Talán lesz a...
Semmi baj.
Akkor csak ez lesz. Köszönöm.
- Viszlát! - Viszlát!
Állítsátok meg a háborús gépezetet!
Ezt figyelje! "Hitler kísértete beborítja Európát, akár az ördög."
"Add tovább ezt a lapot! Le a Hitler-rezsimmel!"
Micsoda macskakaparás! Még a lányom is szebben ír.
Igen?
Ha engem kérdez, ez egy hihetetlenül ostoba ember.
Valaki az alsó osztályból...
aki kétkezi munkából él.
Lehet, hogy képzetlen, de ostoba? Nem!
Talán csak kiereszti a gőzt.
Csak egy fellángolás.
Van még?
"Édesanya. A Führer megölte a fiamat."
"Édesanya. A Führer megöli a te fiadat is."
Hol?
A Neue Königstrasse-n. 2 héttel ezelőtt.
Egy irodaépületben.
Szemét!
Most mit csináljunk? Jelentsük?
Ha több emberünk lenne, nem volna probléma.
Elkapnánk ezt a... minek is nevezzük...
Koboldot, egy pillanat alatt.
Mindenkit megvizsgálnék Berlinben, aki elvesztette a fiát.
Miért?
"A Führer megölte a fiamat."
- Csak egy fiúról van szó. - És?
Várunk. Begyűjtjük az információkat.
Aztán összerakjuk. Ez a munkánk.
Német szakemberek vagyunk, nem amatőrök.
Mi van, ha folytatja...
de nem szolgáltatnak be több levelezőlapot?
Ki tudja, meddig tart ez.
Maga szerint milyen lehet ezt nyilvános helyen megfogni.
Ott állni, olvasni.
Tudni, hogy valaki nézheti...
várja a reakciót.
Nem! Bármit is írjon a Koboldunk...
ennek itt véget vetünk.
Mondjuk... 95 százalékban.
Én azt mondom, kevesebb.
Fogadunk?
Tehát várunk.
Várunk, hogy a barátunk hibázzon.
A hitlerizmus azt jelenti, hogy az megelőzheti a jogot.
Jó reggelt!
- Jöjjön, kérem. - Köszönöm.
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Tehát a Náci Hölgyek Ligájától jött, drága asszonyom?
Máris hozatom a lánnyal a pénztárcámat.
Nem adományért jöttem, Frau Gehrich.
Határozottan nem.
Akkor pontosan mit tehetek önért?
Miért nem dolgozik?
Nem olvasta, hogy a hadiiparnak segítség kell?
Nézzen rám!
Maga szerint alkalmas vagyok fizikai munkára?
Próbálta már?
Nem kockáztatom az egészségemet.
Egyébként, bármikor szerzek orvosi igazolást.
Persze, meg tudja venni 20 márkáért a magánorvosától...
de most az nem segít.
Most a gyár orvosától kell igazolás, hogy képtelen dolgozni.
Attól az orvostól, akit kijelölünk.
Helyes! Jelöljön ki orvost, aztán meglátjuk, mi lesz!
Gúnyolódik rajtunk?
Viccelődik a szabályokon és a Führerünkön?
- Figyelmeztetem... - Én figyelmeztetem!
Úgy látszik, nem tudja, ki vagyok!
A férjem az Obersturmbannführer!
Annál rosszabb, Frau Obersturmbannführer.
Még hallani fog rólunk.
Hacsak nincs több lényeges közlendője?
Egy beteg anya, esetleg?
A személyijét és a nevét! Azonnal!
Ennek még lesz következménye!
Tessék.
Nekem nincs névjegyem.
Csak egy közönséges munkás vagyok.
Heil Hitler!
Nem. Nem értem.
Az a nő a munkaszolgálati törvény alá tartozik.
Maguk is tudják, akárcsak én.
Frau Gehrich az Obersturmbannführer felesége.
Biztosan érti, hogy...
Hol van az itt, hogy az ilyen nők mentesülnek a szolgálat alól?
- Hol? - Ne legyen már olyan makacs!
A túlhajszolt férjéről kell gondoskodnia.
Nekem is!
És ahogy láttam, van náluk személyzet.
Nem tettem semmi rosszat.
A szabályaink szerint jártam el.
Szóval, elnézést kér tőle, Frau Quangel?
Miért?
Akkor majd én megteszem a maga nevében.
Maga pedig vegyen ki szabadságot.
Kidobnak, mert megmondtam egy ilyen nőnek az igazat?
Dehogy... nem! Félreértett.
Csak vegyen ki szabadságot és pihenjen!
Gyűjtsön erőt!
Ez fontos, Anna.
A gyász idején.
Rendben?
Rendben.
Heil Hitler!
Heil Hitler, Herr Quangel!
Minden jót, Anna!
Hál' istennek!
- Nincs többé hölgyek ligája. - Jól tetted.
Hogy tudsz ilyen nyugodt lenni?
Majdnem meghaltam, amikor megláttam a kesztyűt.
Kesztyű, Anna. Az csak kesztyű.
Mit csinálunk mi, Otto?
Elvesztettük a fiunkat. Mások is elvesztették...
De ők nem...
Ez a rendszer, ez a rezsim...
Most úgy érzem, szabadok vagyunk.
Úgy értem...
megszabadultunk... mindettől.
Ezt érzem.
Nincs béke Hitler ördögi kormányával.
Vezessék be a sajtószabadságot!
Magadban higgy, ne Hitler bandájában!
A hitlerizmus az erőszak és jogtalanság világát jelenti.
Soha nem hozza el a békét.
Luderitz strasse 23.
- A következő. - Amsterdamer strasse 27.
Hé, Quangel!
Hová mennek? Befelé az óvóhelyre!
Az gyerekes anyáknak van.
Nekünk az nem jó.
Hé, maga mit csinál itt? Mit csinál maga?
Álljon meg! Mit...
Hé, maga! Megállni!
Várjon! Állj! Álljon meg! Várjon!
Várjon!
Álljon meg!
Hé!
Hé, maga! Várjon! Ki maga?
Kérem, tudna segíteni?
Meg kell találnom az anyák óvóhelyét.
Eltévedtem, és a lányom ott vár.
Magának tudnia kell az utat. Kérem!
- A lánya? - Igen.
- Hány éves? - Még csak 6.
Az óvóhelyen vár, azt mondta.
Ő most ott van én meg nem.
Két háztömb, és ott is van.
Most már megnyugodhat.
Ott gondoskodnak magáról.
Biztosan meg van rémülve és sír.
- Két háztömb, ugye? - Igen.
Két háztömb, aztán balra. Nem lehet eltéveszteni.
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Heil Hitler!
Nos, felügyelő, lássuk, miben mesterkedik ez a mocskos firkász!
Hallom, még mindig irkál...
közvetlenül az orra előtt.
Heil Hitler, Standartenführer!
Nem fogja feladni. Ezt egyébként sem vártuk.
Valaki, aki másfél órát arra szán, hogy ezt megrajzolja...
az kitartó.
- Magam is próbáltam. - Igazán?
De biztosíthatom, mindig megtalálom az emberem.
A Kobold-akciót úgy kezeljük...
- Kobold? - Igen.
- Ez tetszik. - Örömmel hallom.
Az eloszlásból ítélve, a férfi az Alexanderplatz környékén lakik.
Először ott nem voltak lapok...
de már nem akar olyan messzire utazni...
így egyre több lapot hagy a környező területen.
Heil Hitler, Standartenführer!
Mennyit?
Beleveszi a keleti kerületeket...
és a belvárost. Itt, nézze!
Kérdeztem valamit, Escherich.
Mennyit?
127-et, Standartenführer.
129-et, egészen pontosan...
ezzel a ma reggeli kettővel.
- Száznál többet! - Igen.
Ha száznál többet beszolgáltattak ide...
egyik bölcs szamárnak se jut eszébe, mennyi szemét...
terjedhet odakinn?
Kellő tisztelettel, gondoljunk az emberi természetre.
Senki nem tart meg ilyen irományt a kelleténél tovább.
Mondja meg, ki követi ezt el...
mert tőlem megkérdezik, és válaszolnom kell rá.
Azonnal.
Emberfeletti küzdelem Sztálingrádnál.
Valakinek meg kell írni az igazat...
a sok hazugság ellenére...
Szerinted mi történik a levelezőlapokkal?
Miért akarod tudni?
Tudni akarom, hogy reagálnak az emberek.
Néhányan megrémülnek, valószínűleg.
Félnek, hogy valaki meglátja, amint felveszik a lapot.
Néhányan... talán visszateszik.
Lesznek, akik átadják...
a rendőrnek, a házfelügyelőnek...
de ők is elolvassák a levelezőlapokat.
Mint a gépekkel.
Egy homokszem a fogaskerekek között nem állítja meg a gépet...
de ha több homokot szórunk bele...
és egyre többet...
a motor elkezd akadozni...
a szerelőszalag leáll.
Képzeletben sok embert látok, akik szórják a homokot a fogaskerekekre.
Romantikus vagy, Otto Quangel.
Én szerelő vagyok.
Igen, az is.
Te vagy romantikus.
Legalábbis az voltál.
Micsoda? Az voltam?
Mégis, először ilyennek láttalak...
nem fordítva.
De nem mondtál semmit.
Peter Reinke-vel táncoltál...
aztán elmentél vele a Gesztenyefába...
virágkoszorúval a fejeden...
és nevettél, mintha olyan hihetetlenül vicces lett volna.
Reinke, az idióta frizurájával.
Mostanra már kopasz, és belépett a pártba.
Veled is táncoltam volna...
de nem kértél fel.
Tudtad, hogy néztelek.
Akárhogy is, 2 évvel később megkértelek.
De nem táncolni.
Szóval, táncolni szeretnél?
Nem, csak...
Így néz ki, körülbelül?
Igen, nagyon is.
Talán a szemei távolabb vannak. Sötét volt...
Köszönöm. Nagy szolgálatot tett a Birodalomnak.
Heil Hitler, felügyelőúr!
Fraulein Schäfer.
Küldesse ezt körbe!
"Add át az információt! Csatlakozz a szabad sajtóhoz!"
"A félelem átveszi feletted az irányítást."
"Öld meg! Öld meg Hitlert!"
A férfi már nem fiatal, és elvesztette a fiát a francia hadjáratban.
Az írásban gyakorlatlan, de intelligens.
A stílusa láthatóan megváltozott egy év alatt.
Újabban a "szabad sajtót" használja fejlécként.
Egyre profibban dolgozik.
Ujjlenyomatot nem hagy. Stratégia szerint tevékenykedik.
Soha nem választja egymás után kétszer ugyanazt az utcát.
Mindig váltogatja a villamosvonalat...
a 7-es, 9-es és 11-es között.
"A nemzeti szocializmus elleni minden gondolat..."
"homok a bűnös hadigépezetben."
"Add tovább ezt a lapot! Szabad sajtót!"
"Hány gyereknek kell meghalnia?"
"A félelem az egyetlen fegyverük. Szabad sajtó!"
"Segíts, hogy véget vessünk a bűnös hadigépezetnek!"
Zott, újra és újra a gépről szóló hasonlat.
Iratokat!
Ma van 22-e.
- Ma van. - A születésnap.
Időnként mintha fizikailag érezném a veszélyt.
- Valójában érzem is. - Kérlek, ne rémisztgess!
Nem.
- Hans-ra. - Hans-ra.
Escherich felügyelő nincs az irodában. Egy pillanat.
A központos beszél.
Hívás a Lothringer strasse körzetéből.
A Kobold-ügyben egy gyanúsított letartóztatását jelentették.
Igen, kapcsolom.
Anna!
Ó! Jó napot, Walter!
- Megszökött? Szegény lány. - Nem.
Csak az ebédjét hoztam. Megint elfelejtette.
Azt hittem, beteg. Merthogy nincs itt.
Anna, hogy van? Jól néz ki.
Hamarosan férjhez megyek!
- Az akasztás túl jó neked! - Hazaáruló!
- A nép ellensége!
Te mit csinálsz itt?
Várjunk csak! Azt beszéltük, együtt csináljuk.
- Miért nem mentél dolgozni? - Ne most!
Hazaáruló!
Tudod te, milyen volt a napom?
Arra nem gondolsz, ugye?
Nem talállak a munkahelyen, közben abban a házban vagy!
Tudod te, mit éreztem?
Azt akarod, hogy elkapjanak?
Azt akarod?
- Nem történt semmi. - Nem történt semmi?
Láttad, kit tartóztattak le?
Egy csavargót. Ellopott valamit.
Nincs köze hozzánk.
Ő a postamesternő férje.
Miért gondolod, hogy nincs köze hozzánk?
Elváltak.
Az nem jelent semmit, a fenébe is!
Úgy aggódtam érted.
Mi van, ha ez egy jel? Figyelmeztetés?
Nem az.
Nyugodj meg!
Emlékszel, amikor Hans meghalt...
azt mondtad, nem ér semmit az életed.
Igazad volt.
Ezért lehetünk szabadok...
ezért nem kell félnünk.
De az életed...
Otto, az életed nekem jelent valamit...
igenis jelent...
a mindent jelenti számomra.
Azt mondtuk, ezt együtt csináljuk.
- Nem hagyjuk abba. - Te nem félsz?
Ma megint ott maradtam figyelni.
Muszáj látnom, mi történik, amikor az emberek elolvassák.
Gyere!
Az orvosi igazolásom lejárt.
Ezért mentem az orvoshoz.
Máskülönben táborba küldenek. Kérem!
Esküszöm...
a gyerekeim életére.
- Kérem! - Két fiú?
Mindkettő katona, igaz?
Mindkettő, igen.
Egyikük tagja a Waffen-SS-nek is.
És mindkettő él, remélem.
Igen. Tessék!
A mi Karl fiunk, Lengyelországban.
Nos... Ez igazán jó hír.
Az embert rajtakapták. Vannak tanúk.
Itt a tárgyi bizonyíték.
Nyilvánvalóan a Koboldunk műve.
Ugyan, Escherich! Elkaptuk.
Ugyanúgy ismeri a bűnözők profilját, mint én, Zott.
Egy szerelőt keresünk, aki elvesztette a fiát.
Iderángatja ezt a nevetséges alakot...
egy kártyást...
aki nem is a célterületen lakik...
két gyerekkel, akik ráadásul életerősek.
Ez azt jelenti, hogy hisznek nekem?
- Igen. Elmehet. - Köszönöm.
Kifelé!
Áldja meg az Isten! Köszönöm.
Bravó!
Mit csinált? Hagyta Hobbi-Kobit elmenni?
Kobold, Standartenführer.
Kellő tisztelettel...
lehet, hogy ön a felettesem, de mint az SS tagja...
ön nem feltétlenül kriminológus.
Rendőr vagyok, és megkérem, hagyja, hogy végezzem a munkám...
ahogy az eddigi élményekből megtanultam.
Élmények?
Ismerem az ilyen fickókat.
Értelmiségi okostojás.
Ne kenje össze a padlót!
Nyelje le azt a rohadt vért!
Felállni! Fel, fel, fel, fel! Gyerünk! Fel!
Azt hiszi, okos?
És az SS-fickóknak fogalmuk sincs semmiről, igaz?
Ki vele! Hallani akarom! Okosabb vagyok maguknál!
Mondja!
- Mondja már! Nem hallom! - Sajnálom.
2 napja van...
2 napja, hogy likvidálja a fickót, akit elengedett.
Most pedig, szabaduljanak meg ettől!
Frau Quangel?
Ön Hans édesanyja, ugye?
- Igen. - Dietrich vagyok.
Hans osztálytársa voltam.
Dietrich! Hát persze.
Hogy van?
Jól. Köszönöm. Életben vagyok.
Örülök, hogy visszajött.
- Herr Necker? - Elnézést, mennem kell.
Tudja, Frau Quangel...
nagyon hiányzik Hans.
Nekem már semmi közöm Enno-hoz.
Már régóta nem a férjem...
Isten előtt.
Most pedig...
Hol is tartottunk? Igen.
Ott, hogy elmondja, hol találom meg a volt férjét.
Szóval, itt bujkál?
Tudom, hogy nincs köze a lapokhoz, Enno.
Ez jó hír, felügyelőúr...
De az SS-tiszt szerint maga volt az.
Attól tartok, szerintük maga a felelős.
Az én felelősségem is.
Le fogják tartóztatni, és vallatni fogják...
a maguk módján.
Inkább meghalnék.
Igaza van.
Jobb lenne, ha meghalna.
Semmi baj. Jobb lesz így.
Ne! Kérem! Ne!
Öngyilkos lett?
Ez jó hír, Escherich.
Megszorongattuk a tökét.
Nincs újabb levelezőlap?
Még nincs.
Nincs.
Köszönöm, hogy helyettesíti Fritz-et.
Egyre közeledik.
Quangel művezető, a gép túlmelegszik.
Kapcsolják ki!
Nincs semmi dolga?
Ludwig!
Van itt valami magának.
Ez már valami.
Jobb, ha átadjuk a vezetőségnek.
Maga a párt megbízottja.
Magának kell megtennie. A törvényi előírás szerint.
Igen, uram!
Mindenkit a mai műszakból!
- Neveket, címeket! - Természetesen.
A Christburger, a Chodowieckistr. és a Jablonskistr. között lakik.
Senki nem lakik azon a címen, felügyelőúr.
Ki a művezető? Ki ismeri jobban az embereit?
- Fritz Kemper. - Hozzák ide azonnal!
Az lehetetlen. Ma reggel megsérült.
- Ki a helyettese? - Quangel.
Otto Quangel, a másik műszakból.
Az ő neve nincs a listán.
Azt hittem, ez teljes.
Elnézést. Ő ma csak kisegít.
Ő nem ismeri az embereket.
Ő hol lakik?
Otto Quangel.
Jablonskistrasse 55.
Walter, hol van Otto?
Jó reggelt, Quangel művezető!
Jó reggelt!
Kérem, foglaljon helyet!
Frau Quangel!
Tudjuk, hogy benn van!
Nyissa ki az ajtót!
Ezt nézze meg, Quangel!
Ez biztosan érdekelni fogja.
Maga szerint mi ez?
Ne fárassza magát, Quangel!
Pontosan 267 levelezőlap.
Ezt a számot várta?
Gondoljon bele, Quangel!
Minden egyes lapot önként szolgáltattak be.
Önként.
Magunktól egyet sem találtunk meg.
Alig várták ezek az emberek, hogy átadják nekünk.
Néhányukat letartóztatták, egy öngyilkos lett.
Hogy gondolhatta komolyan, hogy bármit megváltoztathat?
Maga, Quangel művezető?
- Ki lett öngyilkos? - Nem számít.
Kishal. Nem fontos.
Mindenki fontos.
- Az én hibám. - Ó, hát így állunk!
Most ismerte be a bűncselekményt.
Mesélje el, Quangel, pontosan!
Hány levelezőlapot írt?
Úgy értem, összesen.
285-öt.
Tizennyolc.
Tizennyolcat nem szolgáltattak be.
Egyébként, itt van Anna.
Akkor engedjék el. Neki ehhez nincs köze.
Tudom, hogy hazudik, Quangel.
A felesége diktálta, mit írjon.
Úgy nézek ki, mint aki engedi, hogy a felesége diktáljon neki?
Az én ötletem volt kezdettől fogva.
Én agyaltam ki. Magam hajtottam végre.
Beismerte.
Most maga hazudik.
Bevallotta. Nem akarta, hogy csak a maga érdeme legyen.
Aláírom a vallomásomat.
De, felügyelőúr, Annát...
kérem, ne!
Nem... nem szükséges.
Küldje az irodámba a jegyzőkönyvvezetőt!
- Elnézést, uram. - Igen.
Á, Escherich!
A Koboldra!
Quangel!
- Anna. - Otto.
- Tudod, mi történik majd? - Igen.
Már nem lehet megváltoztatni.
Tudom, Otto.
Nem számít.
Nem.
Álljanak fel!
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Lejárt az idő!
Ne féljen, gyermekem.
Ne féljen!
Bíróúr, velem maradna még egy pillanatra?
Behunyom a szemem, és azt képzelem, hogy maga Otto.
Idő van, Quangel.
Ezeket vegye fel!
Tehetek valamit magáért?
Van valamire szüksége?
Levelezőlapra és tollra.
Őt már úgyis elvette.
Minden lapját olvastam, Kobold.
A magáét és a feleségéét.
Én vagyok az egyetlen, aki mindet olvasta.
Az összeset, kivéve 18-at.
18 levelezőlap.
OTTO és ELISE HAMPEL emlékére...
akiket lefejeztek, mert lapokat írtak és terjesztettek...
a náci rezsim ellen 1940 és 1943 között.
EGYEDÜL BERLINBEN
HANS FALLADA REGÉNYE ALAPJÁN
felirat: jw