www.titlovi.com
Власти широм света шокиране су овим наводима.
Најсмелије крађе модерног времена. -Каже да крије древне реликвије
вредне стотине милиона...
Опљачкани су су музеји великог богатства. -Кажу да прави износ
никада нећемо сазнати... -Усред онога што се описује као
медијско лудило. -Није могао да одбаци чињеницу да када је ухапшен...
Колекција садржи најређе доказе старог века.
Већина је изразила ужас због његове злочиначке активности,
док су други наговештавали на ширење завере. -Многе сличности
са бројним мистериозним крађама.. - Маса се окупила...
То је он! -Нове вести. Ено аутомобила. -Стигао је.
Изгледа да је млади Артемис Фовл овде.
Власти везују само једну особу. -Артемиса Фовла.
Осумњичени саучесник Артемиса Фовла
ухапшен је близу Фовл имања. -Помозите. Да ли он има везе
са Артемисовим вишеструким крађама?
Имамо извештаје да се очекује да бритаснки органи
одмах испитају ову ствар. - Да ли је ово истина
Имаш ли нешто да кажеш, Артемисе? - Какав је осећај
имати оца криминалца, Артемисе?
Име? –Мулч Дигумс. - Шта сте радили код Фовл имања?
Илегално је шетати? - Нисте шетали.
Ако нам не кажете шта се тачно десило код Фовл имања,
идете у затвор. - Чекајте. Не желите мене.
Не. Ја сам само тунелокопач. Желите вођу операције.
Оног ко је украо Акулос. - Шта је Акулос? - Акулос.
Оружје моћно и мистериозно, да не можете ни да замислите. - Лажеш.
Знам да ми не верујете, али могу да докажем.
Г. Дигумсе, сумњам у то. - Видећемо. - Све што видим
је да је била нека необична сезимичка активност код Фовл имања
и пријаву бесомучног рибара.
Можда је рибар видео нешто што није требало. -То је фантазија.
Стварност је да сте само обичан лопов
који је у сарадњи са неким прилично необичним лоповом.
Желимо да знамо све о човеку за ког радиш. - Човек? Не, не.
Ово није у вези са оцем. Него са сином. - Са сином?
Не подцењујте дете.
Дозволите да вам покажем бескрајне могућности магије.
Дозволите да вам испричам причу о Артемису Фовлу.
Прича почиње тамо где и свака велика прича,
на месту где магија и чуда и даље постоје. Најмагичније место на земљи.
Ирска. Дом Артемиса Фовла.
Артемис је волео Ирску.
Море и копно. Без много школе.
Њему није била потребна. Када је имао седам година,
победио је европског првака у шаху у пет потеза.
Када је имао девет, победио је на архитектонском такмичењу
за дизајн Даблин Опера Хауса. Када је имао десет,
клонирао је козу и назвао је Брус. Чудно име, али он је необично дете.
Добро.
А знаш када си необичан, да ћеш се истицати.
Па, Артемис, попричајмо. - Наравно, гдине.
Видим да се дивиш мојој столици. То је породично наслеђе.
Деда ју је набавио од Сотбиса. Доба Вилијама и Мери,
1689 до 1702, као што сигурно знаш. - Импресивно.
Некада је коришћена у Бакингемској Палати.
Краљичина омиљена столица. Сада, Артемисе, има проблемчић.
Проблем је што знам одговор
на свако питање које поставите.
Проблем је што не поштујеш никога довољно да га сматраш једнаким.
Глупости. Има пар људи које веома поштујем.
Стварно? Који? - Алберт Ајнштајн.
Његове теорије биле су обично тачне.
А неко кога заправо познајеш?
Ви изгледа имате све одговоре, Докторе. Реците ви мени?
Где да почнемо? - То би била моја биографија.
Тачно. Доста тога објашњава. - На пример? - Па, прво
ту је твоја драга мама, наравно.
Била је предивна жена, отишла је прерано,
али на жалост није имала контролу над твојим понашањем.
Онда, наравно, ту је твој отац његов изсотанак код куће.
То је осетљива тема, докторе.
Да ли мислиш да си зато такав какав јеси?
Не. Успут, нисам знао да дозвољавају лажњаке у палати.
Лажњак? - Паметно, признајем. Али погледајте спојеве намештаја.
Унакрсни шаблон на врху. Машинска подлога.
Значи 1890-е најраније. Вашег деду су преварили.
Артемис, добар покушај, али знам о чему се овде заправо ради.
Због терета имена твога оца?
Не. Зато што сам присиљен на ову смешну терапију. - Артемисе?
Погледај! Шта мислиш ко си ти?
Наравно, Артемис није био сам,
иако је некада тако изгледало.
Ако постоји једна ствар коју воли више од свог друштва,
то је да буде код куће са својим оцем.
Артемис Фовл старији, дилер антиквитета и раритета
готово као свака ирска бајка коју можете замислити.
Само што нисте морали да замишљете..
јер је Артемис старији учио Артемиса млађег. Све што је требало о
Вилењацима, духовима, и гоблинима.
Толико да бисте помислили да је Артемис старији веровао
у легенде малих људи. Делио је страст са сином
у ретким приликама када је био код куће. Док је био ту,
био је одлучан да Артемиса научи све
што се може знати о вилама.
Да припреми дечака на дан који ће доћи пре него што се очекивало.
Да ли сам ти икада рекао као је Вилинско камење стигло на наше имање?
Пре више хиљада година, овде је склопљен мир.
Након рата између људског света и света Туата Де Данана,
човек и вила срели су се... - Само ми реци када одлазиш.
Хеликоптер стиже по мене, сине.
Жао ми је. Вратићу се што пре. - То си рекао прошли пут
и пре тога. - Знам, Арти.
Морам једну важну ствар да обавим. Знам да ти је тешко,
али ближим се крају. И попут прича,
све имају крај који...
Који те насмеје.
И овај ће бити исти. И када се заврши, нова прича почеће.
И можда ће бити твоја прича.
Нисам више дете, тата.
Некада си веровао у магију. Веровао си у гоблине,
и у тролове. Веровао си у све што сам ти причао
о брду Тара. - Само сам желео да верујем у тебе.
Добро.
Дођи овамо, сине.
Волим те. Више него што ћеш икада знати.
Онда ме поведи са тобом.
Ти си све што сада имам, Атри.
Држаћу те на безбедном још мало.
Хајде.
Запамти, док се опет не видимо, нека се пут уздигне да те упозна.
Нека те срећа прати. Нека те сунце увек греје.
Нека киша мало пада по твом пољу. Док се поново не сретнемо,
нека пријатељ увек буде у близини.
Лаку ноћ, сине. - Лаку ноћ, тата.
О чему причаш?
Да, отишао је јуче, као по плану.
Како мислиш, никад није стигао? - Брод је био празан.
Јеси проверио попис бродског товара?
Колико док новинари не добију? -Не знам. Боље се распитај.
Домовои Батлер. Пријатељ, ментор, телохранитељ.
Десет година борилачких вештина тренираних у Кјоту,
седам година тренинга са оружјем у Москви, шест година тренинга
у Венецији, Калифорнија. И немој никако
да га зовеш "батлер"
иако му је презиме "Батлер."
Зови га "Дом," или "Домовои," или "велики лик у оделу,"
реци "батлер," и пребиће те. - Није увек сунчано.
Биће понеки облак који ће нанети понеки пљусак
посебно уз западну и северну обалу. Сада главне вести.
Власти су данас покренуле потрагу за Артемисом Фовлом.
Усамљени бизнисмен, сада контраверзна јавна личност
чија је јахта, ''Оwл Стар'' пронађена напуштена синоћ
у морима Јужне Кине. Он је познати трговац антиквитетима
али у новим откривањима сумња се да стоји иза неких
великих пљачки у последњих десет година
укључујући нестанак непроцењивиг камена из Розете
из британског музеја, незамењиве Бору харфе из 14 века,
и култне књиге из Келса из Даблина.
На јахти није било знакова борбе
и судбина њеног власника је непозната. Истрага је у току
али док се не утврди његова локација, сумње ће остати.
Мој тата.
Артемисе. Где је он, Дом? -Не знамо. Моји људи долазе
до јахте док причамо. - И преостало питање. Артемис Фовл,
трговац антиквитета или мајстор криминала? - Како се усуђују!
Он није криминалац! Он је мој отац! Он је мој отац!
Тата!
Артемисе, не јављај се!
Артемисе! - Тата!
Хало? Тата?
Хало?
Артемис млађи? Имам твог оца. Шта? Ко је то?
Је л' ово превара нека? Желим доказ. - Имаћеш га.
Тата? Тата? - Артемисе. Артемисе. Не мешај се у ово, сине.
Важи? Ћујеш? Не можеш ми никако помоћи. Превелико је.
Све што сам ти рекао је истина! Све је истина!
Твој отац је украо нешто од мене и сакрио га.
Моји непријатељи су ме спречили да га сама повратим.
Зато ћеш ти то урадити. Пронађи Акулос, или оца нећеш никад видети.
Артемисе! - Шта је Акулос? -Паметан си. Сконтаћеш.
Имаш три дана. - Артемисе, шта су рекли? Од речи до речи.
Ко год да је био... - Мушко? Женско? - Нисам сигуран..
Траже неки Акулос. Шта је то?
Обуци се и крени за мном.
Ово није требало још увек да видиш.
Твој отац би ме убио да зна да смо овде.
Показујем ти јер немам избора. - Шта је све ово?
Овде је твој отац чувао читав свој рад.
И његов отац, и отац његовог оца.
Није онако како изгледа. Све у овој соби добављено је
из посебних разлога. Понекад да заштити тајне,
понекад да их заштити да не падну у погрешне руке.
Ово су реликвије из другог света. - Не разумем.
Нисам никад требао да делим детаље посла твоје породице.
Ове реликвије преношене су генерацијама.
То су тајне које је твој отац намеравао да подели са тобом
када дође време. - Али виле су мит.
Ништа од овога није истина. - Погледај около, Арти.
Можда те приче могу да нам помогну да га порнађемо.
Одакле да почнемо? - Не видим ништа о Акулосу, а ти? - Не.
Помогао сам му око већине ових ствари, али никад то није помињао.
Увек је делио своја открића са мном.
Једино што је држао за себе је његов дневник.
Морамо да га нађемо. - Не знам одакле да кренемо да тражимо.
Да ли ти је отац дао неки знак где да почнеш?
Није никад рекао како да почнем,
али можда ми је рекао како да завршим.
Завршиш? - Да. Увек ми је читао исту причу пред спавање
и увек је одлазио.
"Нека се пут уздигне да те упозна." "Нека те срећа прати."
"Нека те сунце увек греје."
"Нека киша мало пада по твом пољу."
Ко је то написао? - Нико не зна. То је то.
Како онда да га нађеш? -Познато је као "Ирски Благослов."
Дневник. Татин дневник. - Иди на последњу ставку.
"Она ме лови и убила би ме да га нађе." "Она зна истину о"
"томе шта ми је Бечвуд дао када је умро." "Зна да имамо Акулос."
Глас преко телефона ти је рекао да га пронађеш.
"Акулос не сме пасти у погрешне руке." "Мора се заштитити,"
"чак и од самих вила."
"Време је да поверујеш." - У виле? Али оне не постоје.
Зар не?
Као што је Артемис убрзо сазнао, итекако постоје
и живеле су под вашим ногама хиљадама година.
И њихови градови у средишту земље
није нешто из бајки.
О, не. Стварни су као и ви.
Разнолике, чудне и лепе. - Даме и господо
добродошли у чудесну, напредну метрополу Хевн Сити,
дом вила.
Стигли сте у центар Хевн Ситија.
Пре него што напустите возило понесите све своје ствари.
Полицајка Холи Шорт,
два минута до брифинга безбедности.
Главна прича овога јутра.
Друга недеља пролази, још нема знака од Акулоса. Страх се повећава.
Међутим, власти нас уверавају да ће се криза брзо решити.
Упркос томе, сумње расту.
О, да. Хвала.
Ово ми је омиљени део. Углавном јер сам ја у њему.
Пазите браћо. Ми патуљци морамо да пазимо једни друге,
зар не? Притајите се, извући ћу нас одавде. - Ти ниси патуљак.
Јесам, патуљак сам. - Не, ниси. - Јесам, џиновски патуљак.
Имаш велика уста за патуљка.
Нећеш много говорити на Ховлер Пику. Тамо ми гоблини говоримо.
И буде како ми кажемо.
Следећи!
Здраво, господо. Мулч Дигумс. - Са два г.
Прекопавање и бушење тунела. Вишеструки преступник. 400 г. -Тако је.
Хеј, хеј. Прекините. Прекините
Прекините!
Следећи! Крећи! -Полицајко Шорт. Лепо је видети вас.
Шта си овај пут урадио, Мулч? - Прекопавање и бушење тунела.
Реци нешто лепо за мене, може? Знаш да сам уметник. -Преварант уметник.
Уметност је уметност. Велики уметници никад нису схваћени.
Ти и ја би били сјајан тим, знаш?
Ја обијам сефове, прокопавам до банака, ти ми чуваш леђа
са својим малим вилинским оружјем. - То ти је план?
Мање плана, више о избору начина живота. Иначе, ово је твоје?
Не чачкај ми џепове! - Мисли на моју децу, Холи.
Ти немаш децу. - Немам још. - Затвореник на обраду.
Хеј! Немој да идеш. Ми смо исти, знаш?
Презиваш се Шорт. Моје читаво тело је кратко. -Ниси кратак.
То и ја кажем. - То је дискриминација.
Отписаћу то као незнање, јер те волим! И хвала за музику.
Крени сад. - Ја сам прави патуљак.
Овамо!
Бриар Кудгеон. -Ово је због моје жалбе? -Да, поново ћеш бити командир.
Оптужбе су одбачене. Убедила сам извршиоце
да одобре помиловање након војног суда.
Командир Рут био је немоћан да то заустави.
Ко си ти? Моја вилинска кума?
Да, само што сада радиш за мене. Дечак је у игри,
и не желим ништа што би га спречило да ми донесе Акулос.
Убацићеш се у вилинску команду за мој интерес. - Да шпијунирам за вас?
Шпијунирај или умри.
'Јутро, Шорти.
Вилењак!
Командиру! Какве су ово гласине о Акулосу? - Прекини!
Видели сте вести. Акулоса и даље нема.
Келп, Вербил, Б Тим, Ц Тим, ви сте на троструком дежурству у центру.
Равнотежа нашег мира сада виси о концу.
Док се Акулос безбедно не врати, наша цивилицазија је у ризику
од људи или од непријатеља међу нашим врстама.
На делу је мрачна сила и неће се зауставити док не освоји Акулос.
Држите очи широм отворене.
Ако их видите, пријавите их.
Морамо повратити Акулос и заштитити нашу анонимност.
Да би мир остао, мора остати и наше постојање тајно.
Одржите то по сваку цену. Угрозите то,
и затворићу вас у Ховлер Пик.
Има ли питања? Нема? Добро. На посао.
Командире Рот! - Да?
Имам траг о мом оцу. Био је на брду Тара.
Нећеш ићи. - Аи, командире... - То је наређење. Није захтев.
Да, командире.
Мали савет. - Имаш 84, млад си,
имаш читав живот пред собом.
Имаћеш доста мисија, Холи.
Можеш бити добар полицајац.
Само немој да ово претвориш у личну ствар.
Нека се побрину за Акулос.
Кад је Артемис старији нестао... - Идемо са резервним планом.
Домовои је знао да улози не могу бити већи.
Знао је да мора довести неко појачање.
Неко коме је могао да верује да ће му чувати леђа и штитити имање.
Познавао је само једну особу која је знала тактичко извиђање,
бразилски џијуџицу и компликовани ум дванаестогодишњака.
Још један дванаестогодишњак. Његов нећак, Џулиет Батлер.
Веза није пронађена. - Претраживање је важно,
али не смеш заборавити основе. - Једи. - Нема времена.
Радиш 12 сати без престанка. Изгледа да га нема овде
али мора бити. - Нема подударања. - Не одустајеш, зар не?
Наравно да не. -Мислим да знам проблем. Нисам ја тај који ће га наћи.
Како да призовемо овог мистериозног проналазача Акулосеса?
Виле, наравно. Оне ће нам помоћу. - Хоће ли? -Уз мало убеђивања.
Знаш ли где су? - Отац је у дневнику писао о вили
која би повремено посећивала храст на брду Тара.
Она нам је најбоља опција, јер је њихов свет добро сакривен.
Њихове књиге, није им само језик другачији, кодиране су.
Наравно, кодирао га је овај лик Фоли. Вилински геније и кентур.
Фоли! -Не питај га за вожњу. Научио сам то на тежи начин.
Командиру. - Шта је било, Фоли? - Имамо проблем.
Један од наших је изгубљен на површини. -Вилењак? Патуљак? Гоблин?
Тешко је рећи. Али велики је. Можда је пробој кроз тунел.
Можда изван заштитне зоне или угашеног вулкана. -Пошаљи некога.
Сви полицајци су у центру града траже Акулос.
Шорт. - Да? - Ти иди тамо. - Разумем.
Идентификуј, пријави и ништа не ради. - Разумем. -Јасно? - Кристално.
Крени! - Хвала вам. - Командире.
Два минута до покретања лаве...
Ово је најбржи пут до површине, обрати пажњу.
Седећете на 200,000 тона растопљене лаве
и путовати преко 900 км на час,
не излази док не кажем да је чисто. У супротном...
Збогом, Холи. Летиш у делиће. - Немораш бити тако узбуђен.
Шта да кажем? Волим науку.
Фоли?
О, човече.
Покретање лаве за 30 секунди.
Буди заштићен када дођеш горе. Потпуна невидљивост. - Разумем.
Бљесак магме за 12, 11... - Последња ствар која нам треба
је вила која разгледа поврх свега осталог. - Здраво, командире.
Није време сада. Имамо неидентификованог кријумчара на површини.
Држи се, Холи! Биће ово џомбасто путовање.
Ово је најбоље што можемо? Послати ћерку Бичвуд Шорта, издајице?
Ниси вичан да изговараш његово име.
Бичвуд Шорт користио је магију да нам украде Акулос,
који је најдрагоценији предмет у нашој цивилизацији.
Акулос је украден на твојој стражи.
Довео је читав народ у опасност и нестао је.
По мени, то је издајник. -Изађи, Кудгеоне, док те ја нисам избацила.
Извршитељи вас посматрају, Рут.
Ја сам њихове очи и уши. Ја видим све.
Настави.
Сада те избацујем.
Хајде! Да!
Артемисе, на позицији сам.
Домовои, нешто за пријавити са брда Тара?
Да. Смрзавам се. - Разумем. Дрво где је тата видео вилу, треба нам
да би план упалио. -А који ти је план? - Настави да посматраш.
Веруј ми. - Разумем.
Иди према истоку ка Мартина Франку.
Шорт, наредбе су да задржиш ту ствар док не стигне Брисач Меморије.
Јасно? - Да, командире.
Долазим до Мартина Франка.
Кријумчар. - То је трол! - Узми некога своје величине!
Желим Ледено Време око те ствари пре него некога поједе.
Да ли сте сигурни? Требаће нам одобрење извршилаца.
Ја преузимам одговорност. Хајде! - Капсула Леденог Времена креће!
Не користи магију над људима. - Чујеш ли ме? - Повређена је.
Хајде. Хајде! - Бежи!
Ледено Време се учитава. Фокусирај се на унутрашњу парализу.
Остави ове људе на миру!
Пали.
Повлачење. Врати ту ствар где припада
и избриши сећања свима који мисле да су вас видели.
И.Е.П., почни повлачење.
Браво, Шорт. Сада, врати се сместа кући.
Јасно, командире.
То је наређење.
Брисање сећања завршено. Ослободи Ледено Време.
Командире Рут, изгледа као да Холи иде малом заобилазницом.
Полицајко Шорт. Куда идеш? - Да очистим име свога оца!
Узећу јој значку за ово. - То је помало оштро.
Зачепи, Фоли, или ћу је и теби одузети.
Ово су опасна времена. Изгубио сам пријатеља
и убрзо, Артемис ће сазнати гласине о мени и крађама.
Да ли је спреман за истину? Да тама прети и
људском и вилинском свету?
Када ми је Бичвуд пришао, знао сам да нема избора.
Акулос је био мета. У погрешним рукама, значило би приступ
чинима вилинског света. Могу телепортовати војску и збрисати живот.
Погрешне руке су врло близу њему сада.
Припадају сјајној вили.
Можда најбољој од свих. Али су зле.
Зове се, Опал Кобои.
Приближавате се светом брду Тара. Координате 1-8-3-8-7.
Полицајко Шорт! Одмах се вратите... - Комуникација искључена.
Дом. Виле. Оне постоје.
Све што је мој отац рекао је тачно.
Пуни. Брзо! Брзо!
Пали!
Имамо једног. -Шорт је пао са мреже. Изгубио сам га.
Рекла сам јој да ме слуша. - Не можемо искључити пресретање.
Дај ми њене последње координате. - Стигла је на брдо Тара.
Проверио сам мапе. Једино људско пребивалиште које је у близини је...
Фовл имање. - Знаш га? - Упозори читаво особље.
Започињем потпуни опоравак.
Читаво особље, командире? - Земља, море, и ваздух.
Вила је изгубљена у стварном свету.
Ако је људи виде, све ћемо изгубити. - Боже, Рут.
Губиш ли конце? Лутајући тролови? Отете виле Шта је следеће?
Ако извршиоци сазнају за ово готова си.
Губи се одавде.
Ово није лепо!
Шта ако једно погледаш у око? - Немој.
Обучени су за утицај на туђи ум, хипнозу... - Тачно.
Па? Одбрамбене опције? - Људи би требало да носе рефлектујуће наочаре
да би избегли контролу ума. -Добро. Шта је јединствено патуљцима?
Поред копања, велики су лопови и џепароши. - Зашто?
Опседнути су благом и не могу да га не траже.
Где сам ја? - Импресионирана сам. Говориш енглески?
Наравно да говорим. - Мислила сам да ћеш бити гладна.
Не знам шта виле једу, можда салата? - Може, како год.
Кладим се да имаш лепе очи. Желим да их видим. - Не може.
Имамо заштиту. - Ко сте ви? Шта желите од мене?
Ти си део плана. - Ко је овде главни? - Ја сам. - Ти си само дете.
Добродошла на Фовл имање, полицајко Шорт.
Како ми знаш име? - Пише ти на кациги. -Али на језику Гнома је.
Тачно. Читао сам све о теби. - Шта?
Званично те позивам у свој дом. - Позиваш ме? Упуцао си ме!
Мораш учинити шта год захтевам. - Мораћеш ме заувек овде држати.
Ако тако желиш. - Нећеш се извући са овим.
Моји људи ће доћи по мене.
Надао сам се да ћеш то рећи.
Ово није готово. -Очекујеш да поверујемо да је урадио нешто опасно?
Заробио је живу вилу. Шта мислите?
Замислите да су људи изненада сазнали да магична створења
живе испод њих. Већина људи се плаши глутена.
Шта мислите како ће се носити са гоблинима?
Артемис је желео Акулос да спаси свог оца.
Коначно, план је дошао на своје место.
Имао је први део. Мамац. Али олуја је долазила.
Судбина оба наша света била је у рукама Артемиса Фовла.
Артемисе. Доме.
Као да је крај света. Ово виле раде.
Стварају Ледено Време. - Молим?
Врста временског вакума који стварају тако да могу да делују
да их људи не виде. Прочитао сам у татином дневнику. -Застрашујуће.
Ајнштајн и Хокинг су били у праву. Време је закривљено.
Све се може десити. Све је могуће.
Савршен је услов за напад. - Тачно.
Твоји пријатељи долазе. Једва чекам да их упознам.
Нећеш их ни видети. Шта год да планиташ неће ти успети.
Фаириес до нот неготиате.
Не можеш победити! - То ћемо видети.
Слатко. - Невероватно.
Ен гарде! - Готов си. Обојица.
Фоли, треба ми Ледено Време одмах. Само споља.
Унутрашњост да буде жива. Морам да разговарам са тим дечаком.
Сателитска антена на месту.
Ледено Време готово!
Добро јутро.
Долазе по њу. Артемисе, стварно мислиш да ће ово успети?
Ко зна? - Требаће ми одело.
Пошаљи тим. - Да, командире.
Само их заробите. Људи нам требају неповређени.
Уплашимо их. Не убијајмо. Желим их живе.
Плашиш се, Артемисе? -Мало. Више бих волео преплашен.
Слжем се. - Шта то раде? -Неповређени? Против свих нас?
Пали! - Зауставите их! Имају оружје полицајке Шорт.
Иза тебе, Доме!
Не! - Пуцај у капсулу Леденог Времена!
Пуцај!
Пореметио је Ледено Време. Колико још имамо?
Покушаћу да га закрпим, али неће издржати дуго!
Ово је озбиљно. Шта год намеравап, уради то брзо.
Пошаљите некога да преговара. Имате пет минута. - Не.
Изгледа да је твој паметни син киднаповао вилу.
Има осећај за драму на тебе. Зашто радиш ово?
Зашто? Просто је. Због освете.
Не само да је ваш народ водио рат против мога,
сматрали сте себе надређенима, исмејавали нас, пљували нас,
одбацили нас као мале људе, али чим смо отишли,
додатно сте нас смањили на глупе приче.
Људи нам се смеју, или плаше децу са нама. - Не можеш победити.
Подцењујеш своје људе и моје.
Виле и људи нису способни за пријатељство. За суживот.
Са Акулосом, уздићићу се до површине
онда ослободити својску да преузме Земљу, имаћу оба света
и системски збрисаћу читаво човечанство.
Затим ћу вратити виле на њихово законито место
док ће човечанство пропадати испод нас. Рекли су да сам луда.
Нису ме слушали. Кажи драгичка. Сада ме слушају.
Ја сам командир Рут.
Позивам те у свој дом. -Добар покушај. Овде сам да преговарам.
Ко је главни? -Ја. -Имаш само 10 година. - 12. А ти?
Ако баш мораш да знаш, у мају пуним 803.
Како се зовеш? - Артемис Фовл.
То све објашњава. Ви Фовлови нам задајет муке вековима.
Где је твој лоповски отац? - Не брините за то.
Сада слушај пажљиво, Артемисе Фовл.
Ако не ослободиш полицајку Шорт овога трена
уништићу ову кући и све у њој.
Ја ћу открити свету да ви постојите. - Не можеш. У Леденом Времену си.
Не можеш изаћи. - Али само још 27 минута. Ево мојих захтева.
Донесите ми Акулос, и полицајка је слободна. - Молим?
Чули сте ме. Акулос. У оним ћуповима, од испод дуге, претпостављам.
Ми не плаћамо откупнине. Никад нисмо, нити ћемо.
Размислите о томе опет. Имате 15 минута.
И ако размишљате о нападу на кућу
ниједна вила не сме ући док сам ја жив.
Као што кажеш. Док си жив.
Ко је ово дете? - Рече да је Артемис Фовл. -Зачепи, Фоли.
Може ли се овде поставити реторичко питање?
Али схватиће да немамо Акулос
и не можемо напасти кућу. То је правило вила.
Није ништа рекао о патуљцима.
Сећате се кад сам рекао да не подцењујете дете?
Ево зашто. Следећи део његовог плана је почео.
Знајући да виле не могу да уђу на Фовл имање,
поставио је позорницу за улазак
правог хероја наше приче. Ако мене питате.
Доведите Мулча Дигумса.
Дечаков план је био веома паметан. Морао ме је примити у кућу
јер је знао истину о патуљцима.
Не можемо да одолимо благу,
што ме је и вртило у ову малу ћелију затвора.
Ово је био мој трећи пут у Ховлер Пику, најгорем затвору у Хевн Ситију.
Први пут сам био 164 године. Овај пут дошао сам са музиком
љубазношћу полицајке Холи Шорт.
1984, ''Фореигнер''. Прави класик. Ако волите људску музику.
Изгедаш више као гламурозан тип. - Шта гледаш, патуљак?
Твоје очи.
Само се питам шта се крије иза та два непробојна прозора.
Дакле, волиш да једеш прљавштину.
Не знам да ли је "волим" прави израз.
Прекопавање је нешто што морам да радим. Професионална деформација.
Само да нико не стоји иза док то радиш?
Ово је уврнуто. -Мени се смејеш, патулајк? - Теби? Не.
Само пратим њих. - Јер ја се не смејем.
Да, видим то. - Стража.
Стварно имају мањак особља овде. Хеј.
Да ли и ти волиш ватру? - Не баш.. Мало је..
Знаш, ниједан патуљак заправо не воли ватру. Опрезно.
Могли би сви да изгоримо. - Ми не. Наша кожа је отпорна на ватру.
Тако је. Заборавио сам то. Можда ти је кожа отпорна,
али шта је са мозгом?
Мулч Дигумс! - Командир Рут жели да те види. -У прави час.
Збогом, господо.
Разговарао сам са твојом шефицом. Мислим да је схватила поруку.
Како очекујеш да се ово заврши? - Ја добијам шта желим.
А шта је то? - Безбедан повратак мога оца.
Ово нема везе са твојим оцем. Погледај се са тим осмехом.
Мислиш да надмудрујеш свакога у том малом оделу и наочарима.
Уживаш у овоме. Мислиш да је све игра. - Игра?
Мој отац је киднапован. - Мој отац је мртав.
Могу ли да ти верујем? -Мораш. Немаш избора.
Како је умро? - На брду Тара. Заскочио га је један од наших
јер је украо нешто што се зове Акулос.
Читао сам у очевом дневнику о Акулосу.
О вили која се заклела да ће га штитити. -Вила имена Бичвуд.
Бичвуд Шорт био је мој отац.
Знао је колико је Акулос опасан. Може отворити портале између светова.
Кључ за читав универзум. Сакрио га је.
И због тога, неки кажу да је био злочинац.
То кажу за мог оца.
Али ти знаш да то није истина.
То боли!
Артемисе, изгледа имамо још једног посетиоца.
Командире, итенгритет Леденог Времена пада на 60%.
Разумем. Одржавај га у функцији.
Мулч. Ово је једнократна понуда. Скидам ти 50 година са казне
ако ископаш пут до Фовл имања и избациш полицајку Шорт. - Рут.
ако смем тако да вас зовем. Заправо вам не знам име.
Да погађам, Бритни. Ни близу, а? Мени делује
као да имате велики проблем. - Али?
Да ли вам је неко икада рекао да сте попут вилинског Дејвида Бовија?
У суштини ви сте Дејвид Бови. Да ли ће људи икада сазнати
да је он један од нас? Како год,
50 година мање казне није довољно.
Не могу ти дати оно што желиш. - Хајде, Рут. Молим те.
Само... Само желим да будем мали.
Желим да будем нормалан, као остатак моје врсте.
Да будем прихваћен.
Ви виле имате магију из ушију. Шта ја имам?
Метар висине који ми не треба.
Џиновски патулај је баш оно што ми сада треба.
Велики, брз, гладан прекопавач који ће прокопати пут до куће.
Избор је твој. Или доведи полицајку Шорт или назад у затвор.
Слушај како гунђамо једно са другим
као два стара коња са инфекцијом грла.
Мислиш да сам само криминалац?
Ја сам много више од тога.
Углавном што радим су криминалистичке активности, али сам и уметник.
Чачкаш по мојим џеповима.
Добро. Сто година са казне и ћелија без гоблина.
Ћелија и 55 година. - 75. - 60. - 74. - Може! Официри!
Чујеш ли, Мулч? - Гласно и јасно, коњићу.
Патуљус Великус.
Повуците се, сви.
Време је за храњење.
Ушао сам.
Знам тај звук. Мулч Дигумс.
Мулч, пребацујем те на рендгенски вид. -Добро. Уради то, Фоли.
Можда мало пецне. - Бем ти... - Извини!
Шта би ти родитељи рекли? -Имамо посетиоца. - Ко је то?
Налази се у галерији портрета.
Изгледа као веома велики патуљак.
Тачно на време. - Ако ћу бити изманипулисан,
можда ће бити најбоље до сад. Дечак је био најбољи.
Кућа обележава место.
Шта то имамо овде?
ТXТЛ 5000. Пронашао је сеф. - Нека га отвори.
Управо то и желим.
Поново се срећемо.
Значи, послали су патуљка. Треба ми твоја помоћ.
Обећаваш да ми нећеш контролисати мозак ако те ослободим?
Не желим да имам ништа са твојим мозгом.
И...
Бинго! Темпераментан. Напредовао си.
Али и ја сам.
Изгледа да ниси једини који отвара браве. - Успут, ако побегнеш
открићу ваше постојање свету.
Мој си гост. Позивам те унутра. Правила су јасна.
Јесу, али мислиш да можеш да ми верујеш?
Сада можеш. - Поштено. - Пронађимо тог патуљка.
Осам нових детектора покрета. Дјаволче.
Немогуће. - Сунце ти пољубим.
Померите се, г. Дигумс. -Постоји. Савршен је. -Акулос.
Најмоћније благо у вилинском свету.
Немој. Убиће те ако га користиш.
Ако га било који човек користи.
Не требам да га користим.
Јер је мој преговарачки положај постао много снажнији.
Виле напољу не смеју чути да имамо ово. - Жао ми је,
али већ знају.
Има ли новости? - Пронашли су Акулос. -Очекивано. На имању.
Знаш даље. -Ризично је. Рут има читаву нашу војску на располагању.
Просто је, Кудгеоне. Ако желиш да преживиш
и успеш у мом новом свету, онда одмах интервениши.
Командире! Ледено Време је врло нестабилно.
Можда неће издржати.
Изгубили смо једно!
Командире Рут, службено сте ослобођени ваше команде
по овлашћењу извршилаца. - Чиниш грешку, Кудгеоне.
Моја једина грешка је што ово нисам раније урадио.
Са Акулос у игри, игра се променила. Време је за мало директне акције,
зар не мислите? - Да вам покажем како се то ради. - Доста!
Грешка. Мислим, баш велика грешка.
Ово би требало да заврши ствар. Препознајеш новог регрута?
Дали смо му мало напитка од коприве и сока од оса.
Све на шта су тролови алергични.
Чини га два пута јачим и 10 пута луђим.
Дођавола!
То није добро.
Крени! Хајде, идемо!
Шта је то? - Створење које поједе људе за 2,97 секунди
а вилу за мање од једне. -Спремите се. До последњег трена.
Треба ми мој пиштољ.
Зауставите сву магију у кући. -Полицајки Шорт требају да преживи.
Њен отац користио је магију против нас.
Нећу два пута направити исту грешку. Урадите како кажем.
Нисам много читао о троловима. На шта да пазим? - На зубе.
Добро је да знам.
Сва магија у кући је обустављена.
Све је у реду?
Наравно.
Упомоћ! Заглављена сам! Извади ме!
Одвратићу му пажњу.
Упомоћ! Заглављена сам! Мулч, помози ми!
Џулиет, пази!
У реду је, ја ћу ово! Џулиет, бежи! -Бежи, Џулиет, бежи!
Дођи овамо, велики злоћо!
Упомоћ! Брзо! Брзо! - Стижем! Имам те.
Артемисе!
Не! Не!
Мулч! - Добро би ми дошла помоћ!
Добро. - Хеј. Добро.
Дај да склонимо ово.
Артемисе, бежи! - Видимо се на балкону!
Џулиет, скачи! - Холи!
Доме! Холи! Холи!
Доме!
Пусти!
Дођавола!
Артемисе! Скачи!
Помозите! - Покушавам! Покушавам!
Џулијет, бежи!
Доме!
Повуци!
Холи, пази!
Ја ћу узети пиштољ!
Артемисе!
Доме! Не!
О, Боже.
Иди! Нађи помоћ! Зови телефоном опет! Одмах!
Домовои? Доме?
Ледено Време се урушава. Не могу га више задржати.
Оде још једна вила!
Помози му! - Не могу. Блокирају ми магију. Артемисе,
не могу му помоћи.
Држи се, другар. - У кенду смо то називали кири оросхи.
"Фатални ударац." - Не.
Био си одличан. Заиста. Сви Батлери би били поносни на тебе.
Збогом, пријатељу.
Нека се пут уздигне да те упозна.
Нека те срећа прати.
Нека те сунце увек греје.
Нека киша мало пада по твом пољу. Док се не сретнемо поново
нека ти пријатељ увек буде у близини.
Нема знакова активности у кући. Још пет минута, онда улазимо.
Тражим дозволу за обнављање магије полицајке Шорт. -Одбијено.
Може јој спасити живот! - Она је издајник, као и њен отац.
Не, она је једна од нас! -Командире Рут. -Нисам те џабе учинила капетаном.
Да се ниси усудила! - Екипо! Одблокирајте магију!
Хајде! - Артемисе, гледај!
Хајде. Хајде, Домовои!
Вратио си се! Холи те вратила.
Нисам плакао,зар не?
Мало само.
Ледено Време ће се урушити сваке секунде.
Особље И.Е.П, евакуација.
Мулч! Акулос. Имаш ли га? - Наравно. Овде је.
Добро. Имам план.
То је то. Временска конвергенција максималне силе. Закривљење времена.
Дисторзија, еластичност и свемирска хватаљка вам стижу. За ваше добро,
идите одатле на безбедно. Ледено Време ће експлодирати!
Полицајко Шорт! Бежи одатле. Остави људе. Спаси себе!
Артемисе, шта се дешава? - У заклон!
Пази! Хајде, морамо да идемо одавде! Морамо да...
Видимо се на другој страни! - Мулч, бежи одавде!
У заклон сви!
Холи, ово ти је последња шанса. Не можеш га спасити.
Само бежи одатле.
Последњи део плана. Ледено Време је завршено. Нема их више.
Победили смо? - Не још. Не могу дати ово Опал Кобоију. Прејако је.
Шта онда чекаш? Искористи магију да вратиш оца.
Не могу још. - Не разумем. -Садржи моћ којој ми не можемо приступити.
То је њихов извор магије, важан им је као нама сунце.
Мораш покушати. - Мислио сам да могу, али не могу.
Холи је рекла ако је човек кориси, умреће. Нестаје нам времена.
Преопасно је. -Тачно. Бескорисно је код мене. -Али не код мене.
Касниш. - Знаш да овако кршим сва правила.
Ти волиш да их кршиш. -Као и ти. - Направимо размену.
Акулос за мог оца.
Како да знам да могу да ти верујем?
Отац је некада говорио, "пријатељево око је добро огледало."
Да ли смо ми пријатељи, Артемисе Фовле?
Јесмо.
Пријатељи заувек.
Морамо да пожуримо.
Време је истекло. Млади Артемис Фовл
је изневерио свог вољеног оца.
Поздрави Бичвуда од мене.
Не знам ни да ли ће ово успети.
Мораш покушати.
Носи ме увек.
Носи ме добро. Ја сам твој учитељ о биљу и чаролији.
Ја сам твоја веза до тајанственом моћи.
Заборави ме и твоја магија ће нестати.
Умри, Фовле!
До тајанственом моћи. Заборави ме и твоја магија ће нестати.
Носи ме добро. Носи ме добро.
Заборави ме, магија ће нестати.
Носи ме добро.
Је л' успело? Јеси га вратила? - Не знам.
Не може бити. Молим те.
Тата!
Артемисе. Жао ми је. Готово је.
Изгубио сам га, зар не?
Артемисе! Јеси ли чуо то?
Тата! Тата!
Тата! - Артемисе.
Не!
Како? Како си ме спасио, сине? - Пратио сам причу.
Уз малу помоћ од пријатеља.
Тата, упознај полицајку Холи Шорт, ћерку Бичвуда Шорта.
Твој отац је био велики човек и добар пријатељ.
Донео ми је Акулос јер су у вашем свету постојале силе
које су желеле моћ за себе. -Желео је да га заштити? - Да.
Да. Јесте. И успео је. Са својим животом.
Твој отац је био херој, Холи.
Баш као и ти. Дао ми је ову листу.
Листу имена која не умем ни да изговорим. То су Опалови саучесници.
Тражили смо их када сам заробљен.
Њих треба да истражиш.
Жао ми је због твог губитка. - Хвала вам пуно.
Лепо је видети те. - Нећу заплакати. Нећу.
Акулос је на безбедном, сада знамо непријатеље, захваљујући теби.
Опак дан беше. - Да, командире.
Буди мање неконвенционална и једног дана ћеш бити добра полицајка.
Хвала, командире.
Овом месту требају виле као што си ти.
Наш свет никад није био у толикој опасности.
Није савршен, Холи. Али је наш, то је светло које нас води,
и вредно је борбе.
Желим да истражиш свако име са очеве листе.
Ја? - Па, са тобом разговарам? - Са мном, командире.
Хајде. - Ја ћу... Нећете зажалити.. Нећу вас..
Иди. - Идем.
Ево нас, тата.
Браво, Холи! - Браво, Холи.
Добро, екипо, идемо.
Ово је заједница која се и даље суочава са овим запањујућим открићима.
Породица генерацијама живи у кући и добро је позната,
али је осећај правог шока што Артемис Фовл,
кога комшије описују као...
Изгледа да смо привукли доста пажње. Није добро. -Новинари?
Имам некога ко ради на томе. - Очекивао сам то.
Ово је за тебе, сине. Само немој да заборавиш да опереш
пре него што их вратиш. -Куда идемо? - Да ово довршимо.
Мислиш да сам спреман? - Знам да јеси. - Морам некога да позовем.
Омануо си, Опале. Погрешио си у вези мог оца.
У вези Бичвуда. У вези свега. И сада
долазимо по тебе. Мислиш да ме можеш поразити?
Немаш појма о свету у који си управо ушао, момче.
Ко мислиш да си ти? - Ја сам Артемис Фовл,
мајстор криминала.
Какав изванредан крај твоје бајке.
Али вратимо се на лопова. Биће приведен правди
и ти нећеш отићи одавде док нам не помогнеш.
Заиста ми не верујете? Једино што сам ти поверовао
јесте да си поткупљив. Понудићемо ти нагодбу.
Помози нам да ухватимо Артемиса Фовла старијег, и слободан си.
Или да ја вама понудим нагодбу.
Одох сам одавде, а ви оставите Фовлове заувек на миру.
Зашто би то урадили? - Да би сви спавали мирно ноћу,
знајући да бајке које испричате деци остају лепи снови,
а не живе ноћне море.
Следећи пут када видите Фовлове, захвалите им се што су нас све заштитили.
Одржали су мир. Немојте то да заборавите.
Зато је Артемис наместио моје хапшење. Због тога сам овде.
Схватио је да ћеш морати да ми поверујеш.
Упозорите чуваре.
Надам се да ниси гадљив.
Закључајте све.
Уређај за праћење.
Дизајнирало га је дете.
Пљесните рукама ако верујете у виле.
То је мој превоз! -Закључавање! Враћај се прљави патуљку!
Патуљус Великус!
Не брини за мене, сам ћу.
Среман да се вратиш на посао? - Мислио сам да никад нећеш питати.
Имамо нека недовршена посла.
Обожавам свој посао!
Добро. Идемо.
Превод: НемањаМиксер
Preuzeto sa www.titlovi.com