ÎN ANUL 2055
O NOUĂ TEHNOLOGIE A FOST INVENTATĂ CARE AR PUTEA SCHIMBA LUMEA...
...SAU AR PUTEA-O DISTRUGE.
UN OM PE NUME CHARLES HATTON A FOLOSIT-O PENTRU A FACE BANI.
VÂNĂTOARE FATALĂ
Nu am văzut pe nimeni.
Ar putea fi în Pittsburg, din partea mea.
- Cum te simți? - Bine, doar că mă tot întrebi la 2 minute.
Îmi pare rău, mi-e cald...
Cât mai e?
Ia aia din fața mea!
Scuze, tatei nu-i plac camerele video, doar dacă are haina trasă pe față...
- Cum e bătrânul? - Ca de obicei. Tensiunea e normală.
Pe 100 de dolari ca Ryer va fi cu fiică-sa diseară.
Pariu de pierzător.
Amintește-ți ce s-a întâmplat la ultimul pariu.
Când vom vedea ceva?
Ce?
Dacă nu vorbești, poate vei auzi ceva.
Ce anume?
Bine, pregătiți-vă toți.
Nu uitați că armele nu trag până când aveți gândul potrivnic.
Deci aveți răbdare.
Ce naiba?
Așteptați comanda mea.
Cum te simți, tată?
Scuze.
Nu uitați, indiferent ce se întâmplă nu va abateți de la traseu.
Dumnezeule!
Drăguț, nu?
Nu vezi așa ceva în Pittsburg, nu-i așa?
Pentru Dumnezeu, trageți!
Totul e pregătit.
- Trageți! - Așteptați.
Așteptați.
- Nu încă! - Ești nebun?
Trageți!
Acum!
Ai ceva de spus, domnule Wallenbeck?
Doamnelor și domnilor...
azi ați asistat la o prezentare cum Columb a descoperit America.
Armstrong călcând pe Lună, Brubaker pe Marte.
Sunteți adevărați pionieri ai ultimei frontiere: Timpul.
În numele tuturor celor de aici, de la Time Safari Inc, vă felicit.
E o mare onoare pentru mine.
Sunt mândru să vă cunosc. Trebuie să spun...
din toate grupurile văzute, al vostru e cel mai curajos...
Când am aterizat inima încă îmi bătea ca o tobă.
E o reacție normală.
Când inima își accelerează ritmul din cauza excesului de adrenalină.
Ce e? Așa e.
- Pot să vă întreb ceva, domnule Hatton? - Desigur. Orice.
Unde e Travis Ryer?
- Parcă ți-ar prinde bine să bei ceva. - Nu.
Ești un inspector guvernamental, trebuie să bei la datorie.
- Eu nu beau. - Fă ceva. Așa te vei simți toată ziua.
- Nu-mi plac aceste salturi. - Ți-ai ales meseria potrivită.
E pentru o perioadă scurtă... După doi ani am plecat.
Serviciul civil vă plătește suficient să vă puteți pensiona devreme?
Noapte bună!
Asta e cea mai bună structură moleculară sangvină pe care am avut-o.
- Corect, doctore Ryer. - Știi bine că ne apropiem.
- Da, doctore Ryer. - Reține-ți entuziasmul.
Funcția mea e să facilitez operațiunea Time Safari...
nu investigația ta particulară.
Legat de acest subiect, raportul îl vei face astă-seară...
sau mâine în ultima oră, ca de obicei?
- Nimănui nu-i place cicăleala. - Pentru mine nu e cicăleală.
- Mereu faci așa. - Trebuie.
- Am fost foarte scumpă. - Nu înseamnă mereu și de calitate.
- Înțeleg, doctore Ryer. - Atunci nu adăuga ultimul cuvânt.
- Nu o fac. - Dar ai făcut-o deja.
- Scuze, doctore Ryer. - Iar ai făcut-o.
E vreo problemă între voi despre care ar trebui să știu?
- Bună seara, domnule Hatton. - Bună, TAMI.
Invitații întreabă de tine.
Termin în câteva minute.
Când spun invitați, mă refer la clienți.
Adică persoanele ce plătesc.
Din câte îmi amintesc eu, clienții ne pun să așteptam, nu e invers.
Aproape am terminat.
Nu cred c-ai înțeles ce voiam să spun.
Lucrezi aici și poți studia animalele cretine care nu mai există.
Eu lucrez aici pentru a deveni bogat...
datorită tuturor lucrurilor care există.
Te-am angajat fiindcă ești un faimos om de știință...
iar clienții plătesc mai mult pentru asta, se simt mai importanți.
E o treabă urâtă, știu,
dar progresul e o treabă urâtă, deci trebuie să mergi acolo...
ei plătesc, tu studiezi, eu mă îmbogățesc.
E o țară grozavă, sau nu!
Apropo, ai semnat un contract, deci trebuie să faci asta.
Nu mi-aș aminti altfel.
Discursul meu a fost foarte bun. Sau oricum ai terminat.
Lucruri după care suntem ținuți minte. Costume de safari, ghete...
căști și un disc pentru a putea retrăi săritura în timp.
Vă sugerez să privi atenți discul, domnule Wallbeck.
- De ce? - Ei bine...
Nu sunt sigur dacă nu-l verific personal, dar sunt sigur că dumneavoastră l-ați împușcat.
Paza!
Un toast pentru unul din marii voștri vânători.
Ce s-a întâmplat? Vreți să împușcați dinozauri și vă e frică de puțin sânge?
Nu știți ce faceți!
Mă jucați cu trecutul!
Într-o zi veți distruge viitorul!
Tu ar trebui să știi mai bine! Ești atât de prost!
Asta a fost distractiv.
E tot mai dificil să găsești chelneri buni.
- De ce țipă? - Ca de obicei...
"Salturile în timp vor distruge lumea".
Acum câțiva ani așa se strigă despre internet sau tehnologia biologică.
Unii se tem de progres. Ea însăși e preistorică.
Poate să țipe cât vrea, nu ne va strica ea distracția.
- Sunt bine. Lăsați-mă... - Așteptați!
E în regulă. Mă ocup eu.
Vrei să-mi explici ce-a fost asta?
Nu ai idee ce faci, ai putea distruge totul!
Doamnă, fără supărare, dar cred că sunt calificat să am o opinie...
Lucrez cu TAMI, coordonez salturile...
Aș spune că tu nu știi prea multe.
- Ești Travis Ryer, nu? - Da.
Domnule Ryer, există lucruri pe care computerul tău nu le știe.
- De fapt sunt doctor Ryer. - Ei bine, doctore Ryer...
un lucru pe care nu-l știi e că eu am inventat-o pe TAMI.
Scuză-mă! Domnișoară, așteaptă.
Uite, sunt 7 nume acreditate pentru patentul lui TAMI...
și nu-mi amintesc să fii inclusă.
- N-am timp pentru oameni proști. - Atunci fă-ți timp.
Hai să renunțăm la insulte, că începe să mă irite asta.
Crezi că mi-am devotat cariera să creez un parc de distracții...
pentru bogătani ca să compenseze pentru frustrările lor...
împușcând animale preistorice? Asta crezi?
Cred că dacă erai bărbat, cineva îți trăgea un șut în fund de mult timp.
Ești vânător, împușcă-mă.
Dacă ești împotriva lui TAMI, de ce ai construit-o în primul rând?
Pentru că sunt om de știință, iar posibilitățile erau mari...
iar ceea ce toți considerau imposibil, am știut că poate fi făcut.
Am făcut investigații...
iar proprietarul a băgat bani peste tot.
M-au plătit, apoi m-au lăsat singură...
după ce visul a devenit realitate și am finalizat munca la TAMI.
- De ce n-am auzit de tine? - Sunt tocilară, nu avocat.
Era o clauză la mine în contract....
C. H. urma să beneficieze de orice cream eu, cu banii lor...
Avea interese mari în companie.
- Charles Hatton. - Da.
Se pare că am semnat o înțelegere de anonimat și a trebuit să-mi șterg numele...
iar cu excepții la această seară, sunt complet izolată.
Mă supăra să știu că se va distruge lumea cu proiectul meu.
Asta poate irita pe cineva. Tu ce scuză ai?
Chiar vrei să știi?
- Mă apropii foarte mult... - De ce anume?
Privește cu atenție și spune-mi ce crezi că e.
- E o structură ADN. - Da, dar îți dai seama de care?
Nu mă pricep la biologie.
E strămoșul său.
Când eram mic, bunicul îmi spunea povești despre animale în sălbăticie.
Ți-l poți imagina pe acest leu alergând în libertate?
Ultimul animal născut în captivitate a fost un crocodil.
A murit acum 38 de ani.
Apoi au început să urască grădinile zoologice,
iar virusul s-a ocupat de restul. Milioane de ani de evoluție...
iar noi am distrus totul în câteva mii de ani...
distrugând ADN-ul în proces, fără a-i mai putea clona.
- E frumos. - De-aia fac asta.
Când plecăm la vânătoare, nu putem lua mostre cu noi.
Dar am creat un mod de a putea lua imagini de ADN.
Chiar dacă n-o pot face decât în biți, acestea se înmulțesc în timp.
Într-o zi voi putea reconstrui ADN-ul unui animal care a trăit...
cu mult timp înainte de virus.
- Cred că le pot aduce înapoi. - Salvezi animale omorându-le.
Nu are noimă.
Animalele pe care le vânam sunt pe moarte,
ca să nu afectăm cursul istoriei.
Alossauros a fost împușcat curat, la câteva secunde înainte...
de a se afunda în mlaștină. Cu 5 minute înainte...
de a erupe vulcanul, prăjindu-l în întregime.
Nu crezi c-aș vrea să plătească oamenii să facă poze în safari, nu să vâneze?
Problema e că nu fac asta. Nu e altă cale.
Nu e altă cale decât să duci turiști în trecut să periclitezi viitorul?
Apreciez ce vrei să obții, serios. Dar nu înțelegi care e pericolul.
Asta e ceva mai important decât orice altceva la ce ați lucrat.
N-o făceam dacă nu era o dovadă clară că nu e periculos..
O agenția guvernamentală ne-a ales, ne verifică protocoalele în toate felurile.
Cum crezi că a obținut Hatton undă verde?
Nu-l cunoști pe Charles Hatton! E vorba doar de bani!
Mereu e așa când e vorba de mulți bani.
Asta e diferit. Dacă strici ceva, strici întreaga evoluție.
Nimic nu e 100% sigur.
Probabil e incredibil.
Dumnezeu să ne ajute.
- Amice, dacă-l strici îl plătești! - Scuze.
Ce e asta?
E structura moleculară a sângelui unui dinozaur.
Serios? Super!
Un portar m-a lăsat să intru.
I-am spus că sunt verișoara ta din St. Louis.
Mereu mi-a plăcut de mătușa Marta.
Cred că l-am ucis sau l-am făcut să se sinucidă.
Trebuie să scap de asta.
Poate soarele va ajuta.
- Abia te-ai mutat? - Nu, sunt aici de 2 ani.
Bine.
- Chloe crede că mă duc la o fermă. - Despre ce e vorba?
I-am spus soției că voi vinde niște capre sălbatice.
- Adorabil. - Bebelușii sunt adorabili.
Poți spune asta cu mai puțin entuziasm?
Nu prea folosesc cuvântul adorabil. Adorabil e ca și arogant la mine.
Tu ai o familia. Cred că asta e drăguț.
Dacă nu am avea familii ce am face de Crăciun?
Eu? Îmi conduc compania. Cam asta e tot!
Într-o zi copiii tăi vor crește, compania va fi cumpărată de cineva...
Și ce? Amândoi trecem ca somnambulii prin viață...
Fie că admiți sau nu, amândoi suntem plictisiți.
- Eu nu sunt plictisit. - Glumești?
Când a fost ultima dată când ai făcut un lucru palpitant?
- Nu știu... - Haide!
Asta ne va trezi instinctul masculin. Ne va face să ne simțim vii.
- E foarte scump. - Ce rost are să fii bogat,
dacă nu-ți cumperi lucruri pe care ceilalți oameni nu și le permit?
- Cum e viața ta, George? - Nu mă plâng.
- Dacă-s face-o, cine m-ar asculta. - Mie-mi spui!?
- George, poți...? - Vă voi chema un taxi.
Mulțumesc.
Contract de siguranță și acoperirea responsabilității.
- Sunt multe formulare. - E multă responsabilitate.
Vă vom duce în urmă cu 65 de milioane de ani,
pentru a vâna cel mai mare prădător care există.
Suntem primii și singurii capabili să facem asta.
Folosim o tehnologie la care nimeni nu visa acum câțiva an.
O nouă agenție federală, departamentul de siguranță temporală...
a fost creat special pentru noi. Nu e un joc.
Nu există butonul de "Resetare".
Astăzi, în această vânătoare, cineva va muri!
Prada, sau vânătorii.
Nu e cale de mijloc. Scrie acolo totul.
Apropo, suma depusă nu e returnabilă.
- Sigur e bine să facem asta? - Există o listă de așteptare de 6 ani.
Am plătit dublu să intrăm în față, iar tu vrei să mergi acasă!
Vrei să-ți petreci restul vieții cu boașe mici?
Ce naiba.
Cum a fost seara trecută?
- Nu e treaba ta. - Ai spus asta defensiv.
Dacă vrei să știi, am trimis-o acasă.
- Înainte sau după? - Câteodată ești o pacoste.
Jenny, știi că i-am promis tatălui tău ca voi avea grijă de tine...
- Îmi faci morală? - Nu, nu, eu...
Bine, fiindcă eu și Jeffrey am ieșit doar...
- Cine e Jeffrey? - Nu îl cunoști?
- Nu. Cine e? - Credeam că te referi la Jeffrey.
- Ce ai făcut tu și acest Jeffrey. - Nimic!
- Spune-mi acum. - Nu se va întâmpla.
Ce voiai să-mi spui?
Nu știu. Mă întrebam... Nu sunt sigur ce facem...
- Da și? - Poate...
Poate ce?
Nu e nimic.
Spune-mi, ce faci când nu spionezi pentru guvern?
Ai o familie, o soție...
o casă.
Probabil devii nebun acasă.
Chestii rare, picioare de găină... Știu.
Ascultați toți!
Aceștia sunt domnii Middleton și Ackers.
Domnilor, aceasta e echipa de salturi în timp.
Jennifer Krase va înregistra aventura. Marcus Payne e tehnician de salturi...
iar doctorul Lucas are grijă de toți...
iar acesta este... doctor Travis Ryer.
- Tu trebuie să fii domnul Ackers. - E o onoare, doctore Ryer.
Tu ești o parte din motivul pentru care soția m-a lăsat să fac asta.
- Care-i cealaltă parte? - Are o poliță de asigurare mare.
Domnule Middleton.
E bine să știi că avem câțiva clienți care știu ce fac.
Simt că ne vom distra.
Sunteți gata pentru călătoria vieții voastre?
Am dezvoltat o tehnologie cu adevărat revoluționară.
De fapt a fost dezvoltată pentru noi de doctora Sonia Rand.
Nu e așa?
Domnilor, armele voastre sunt cu laser.
Sunt puști cu gaz. Trag cu gloanțe de nitrogen congelat...
care se dizolva complet în două minute.
Stai puțin! Vom încerca să omorâm un dinozaur cu gheață?
A doua regulă a salturilor în timp:
Nu lăsați nimic în urmă.
Gata. Nu vreau să am urme.
E a treia regulă a salturilor în timp.
Nu aduceți nimic înapoi.
Astea sunt regulile 2 și 3. Care e prima regulă?
Indiferent de motiv, indiferent de cât de neimportant,
nu trebuie schimbat nimic în trecut. Nimic.
Ucizi o albină și poate floarea pe care o poleniza nu mai crește...
iar sămânța nu se mai împrăștie,
iar animalul care trebuia să mănânce planta, nu o mai mănâncă și moare...
și poarta genele unui nou animal care n-a existat și poate altera evoluția.
Totul de la o simplă albină.
Și cu cât mergeți mai în urmă orice schimbare poate afecta enorm.
Deci care e regula numărul 1?
Să nu schimbăm nimic.
Boașe mari, ai uitat?
Vizoarele jos, toată lumea!
Verificam comunicațiile. Mă aude toată lumea?
- Krase, în regulă. - Ryer, în regulă.
- Lucas, în regulă. - Bine.
Spune că auzi.
În regulă, după mine.
Țineți mâinile lateral.
Dumnezeule, nu mă pot mișca!
- Trebuie să fie așa strâns? - Vom intra în receptorul virtual...
Nu trebuie să ne mișcăm, altfel particulele...
nu vor ajunge în locul corect.
Vrem ca aceeași atomi să ajungă în același loc, la aceeași persoană.
Dacă vă simțiți dezorientați în timpul saltului...
concentrați-vă la bătăile inimii. Asta vă va calma.
Orice ați face, nu priviți înspre lumina.
Nu uitați, asta trebuie să fie distractiv.
Să mergem!
Sunteți toți bine?
Da!
Nu uitați, nu atingeți nimic.
- E vreo problemă, domnule? - Nu am muniție!
E piedica de siguranță. E pusă de șeful.
Arma nu va trage, decât după ce trage el.
- De ce nu? - Să nu împuști ce nu trebuie.
Mai bine nu menționăm asta în raport.
Nu a făcut rău, nu e important.
Mulțumesc. Nu sunt măgar. Îmi place să discut.
Tipul ăsta, Ackers, pare destabilizat.
Privește-l îndeaproape, bine?
Animalul e mare, nu? Foarte mare?
Sper să fie, pentru banii ăștia...
Ia uite!
- Asta e, nu-i așa? - Țineți minte...
Așteptați ordinul meu.
Orice s-ar întâmpla, nu schimbați traseul.
E mare, nu?
Stai liniștit.
În regulă, uriașule.
Trei pași.
Acum întoarce-ți capul spre dreapta.
Nu încă.
Așteptați.
Acum!
Ce faceți? Trageți!
Avem o problemă serioasă aici!
S-a descărcat. Siguranța nu ascultă. Armele nu vor fixa ținta.
- Repar-o! - Nu pot, durează!
Nu avem timp!
- Încetați, băieți... - Asta nu era inclus.
Aici! Haide! Prinde-mă!
Stați în spatele tufelor.
Așa, vino după mine!
- Treceți în spatele tufelor! - Nu mergem singuri!
Hai, plecați!
Aici, atacă-mă!
Aici, fiu de...!
- Acum, uită-te la mine! - Jenny, nu!
Nu, unde te duci?
Haide, vino aici!
Vino la mine. Jenny, du-te!
- Payne, cum e cu arma! - Am găsit!
Vino aici, la mine.
Niciodată...
să nu mai faci așa ceva! Dacă e să moară cineva, acela voi fi eu, bine?
- Noi suntem clienții! - Să mergem.
- A pățit cineva ceva? - Totul e în regulă.
- Sigur e mort? - Vrei să-i verifici pulsul?
A căzut acolo unde trebuia.
Ai avut noroc.
- A încălcat cineva vreun protocol? - Atunci suntem curați.
- Iată vulcanul. - Să mergem. După mine.
Când se va termină procesul, instituția asta va fi a mea!
Aveți dreptate, domnule Middleton. Vă înțeleg supărarea.
Dar vă spun să priviți dincolo de aceste sentimente...
Priviți la ceea ce ați realizat azi.
- Era să fiu mâncat! - Dar nu ai fost mâncat!
De când suntem în această afacere a salturilor temporale...
mulți au înfruntat dinozauri și au plecat acasă fericiți c-au înșelat moartea!
În realitate, n-au înșelat nimic, a fost o fantezie autentică...
pe care noi am controlat-o.
Rezultatul nu e îndoielnic niciodată!
Voi doi, în circumstanțele date ați dat dovadă de mare curaj.
Dați-mă-n judecată dacă vreți, dar pentru Dumnezeu, priviți ce ați realizat azi!
Ați înfruntat moartea cu adevărat și ați supraviețuit!
Ați stat umăr la umăr cu Columb când a descoperit America.
Cu Armstrong când a pășit pe Lună, sau Brubaker pe Marte.
Sunteți adevărați pionieri.
Domnilor...
Vă salut.
Jur că asta ar putea da lecții și unui orb.
Ce s-a întâmplat?
O cutie de gloanțe de nitrogen distruse...
Am verificat armele înainte de salt, dar problema a apărut abia după.
Trebuie schimbată întreaga procedură.
- Asta nu se poate repeta. - A fost un accident.
Nu putem avea accidente.
Când am făcut fizică la universitate, am studiat Principiul lui Heisenberg.
Dovedea că nu există "toleranță zero". Nu există. Nu se poate...
să fii 100% sigur de nimic.
Indiferent cât de tare te străduiești, accidente se întâmplă.
Nu putem avea accidente.
Bună seara, doctore Ryer. Ce ziceți de vreme?
- Cred că se numește vara indiană. - 23 de grade în noiembrie!
E ceva diferit, cu siguranță.
Vremea caldă continuă și azi cu temperaturi de 30 de grade,
Cerul e senin, iar umiditatea va rămâne la 90%.
Mii de pești au murit pe plajă la Michigan azi.
Oameni de știința de la Universitatea din Chicago au fost chemați se verifice.
Încă nu se știe cauza acestui fenomen. Plaja e o oportunitate pentru pescari,
dar Departamentul de sănătate recomandă să se aștepte până la aflarea cauzelor...
înainte de a mânca ceea ce ați prins.
Pești sinucigași. Asta e ceva nou.
Departamentul de sănătate a indicat că razele ultra violete sunt ridicate...
deci chiar dacă vreți să vă bucurați de acest soare plăcut de noiembrie,
ar fi bine să vă protejați.
E recomandată o cremă de protecție cu cel puțin factorul 45...
- Ce s-a întâmplat? - Privește, omule.
Peretele ăsta trebuie să aibă cel puțin 1 metru grosime.
Planta asta chiar a vrut să iasă, nu?
- Scuze. - De ce?
- M-ai văzut în pielea goală. - Aveai 8 ani.
Când ai devenit așa obraznică?
- Ești gata pentru asta? - Știi ce se spune de căzutul de pe cal?
- Să iei un taxi? - Să te sui înapoi pe el.
Dar dacă acest cal are 12 tone și încearcă să te mănânce?
Atenție! Domnule Yung, domnule Chen, pregătiți-vă pentru aventura vieții.
Nu vrei să spui nimic despre lumină?
Domnilor, vă rog, nu priviți direct lumina.
În fine.
Bine, să facem asta.
- Simți? - Ceva nu e în regulă.
Ceva e diferit.
Travis. Uite.
Dumnezeule!
Înapoi în tunel acum!
Toată lumea înapoi!
- Haideți! - Înapoi în tunel, acum!
- Jenny, pleacă! - Trebuie să iau o mostră.
Du-i înapoi în tunel, acum!
Haide, să mergem!
- Am spus haide! - Pot face asta, calmează-te.
Haide, mișcă-te!
- Ce naiba s-a întâmplat acolo? - Am întârziat cu 5 minute!
Verifică dacă toată lumea e în regulă.
TAMI nu a greșit nici cu o milisecundă până acum.
TAMI, de ce ai greșit calculele?
- Te rog fii clar, doctore Ryer. - Ai avut o eroare de 5 minute.
- De ce? - Te înșeli, doctore.
Calculele au fost precise. Coordonatele au fost corecte.
Trebuie să discutăm.
- Avem multe probleme. - O eroare de 5 minute...
la 5 milioane de ani. E ceva minor, se poate rezolva.
- Trebuie să fac un raport. - Iisuse, nu trebuie să faci asta!
Nu am altă alternativă.
Firește că ai. Gândește-te puțin.
E capabil creierul tău de asta, înainte de a exploda.
Să-mi cauzezi durere doar pentru că poți...
nu e problemă de clasă, ci de viziune.
Cei ca mine încearcă să trăiască departe de cei ca tine.
Nimic nu se mișcă fără noi, noi suntem motorul lumii.
- Nu mai depinde de mine. - Pe naiba. E o problemă...
Știi care sunt regulile, întrunirea trebuie înregistrată.
În numele Diviziei Temporale, declar această instituție închisă.
- TAMI... - Acces negat.
Nu pierde timp.
Adio.
- Nu-mi poți cere să fac asta. - Nu-ți cer nimic.
Pur și simplu îți amintesc de delicatețea problemei noastre.
Ce-a fost făcut, e bun făcut și eu am anumite limite.
Nu pot.
Travis, nu putem lăsa problema asta pe mâna unui agenții guvernamentale.
De ce nu? E treaba lor.
Sunt birocrați. Dacă pică de la geam,
le ia o săptămână să atingă pământul. Știi cât le-ar lua să verifice tot?
Dacă TAMI e oprită câteva luni voi fi falimentat.
Ceea ce s-a întâmplat azi are legătură cu ultimul salt.
- Probabil am schimbat ceva. - Ai inventat asta.
- Ceva s-a întâmplat acolo, știu. - Chiar așa? Știi tu?
- Nu știi nimic. - Îți spun ceva...
E cineva care știe.
Ești în regulă?
S-a stricat și liftul!
Deschide ușa odată!
E închiriată. Valea!
- E nebună. - Ești nebună!
Doctore Rand, am nevoie...
- Scuze, unde duci ăla? - Rand. Apartamentul 17.
Ți-am spus că nu e vina mea! Privește afară.
Folosește-ți creierul, cât îl mai ai.
Fertilizantul.
Doamnă, e foarte greu.
Închide ușa.
Lasă-l lângă plante.
Florile albe.
Acum pleacă.
Ți-am recunoscut vocea. Seamănă cu a lui TAMI.
Doar că ea e mai drăguță.
Nu funcționează. E o antichitate.
- Te așteptam. - Cred că am comis-o.
- Ne-ai prevenit. - Știam eu.
- Cum adică? - Nu s-a schimbat totul?
S-a întâmplat ultima dată.
- Cât de mult ați mers înapoi? - În era Cretacică.
- Dumnezeule! Ce ați schimbat? - Nu știm.
Nimeni nu a călcat în afara traseului, animalul a căzut în zonă care trebuia.
Zonă care trebuia? Ești orb. Au trecut 24 de ore de atunci?
Aproape exact. De ce?
Privește.
- Ești mândru de tine? - Nu, ce a fost asta?
O undă de timp. Cam ăsta e sistemul 100% sigur...
Haide!
- Unde duce aia? - Este pentru apă.
Ești bine?
Uită-te la asta.
Copacul acesta nu a fost aici. E extraordinar!
E în regulă.
Cred că fereastra e cea mai bună alegere.
De ce se întâmpla abia acum? De ce e întârzierea?
Când schimbi ceva în trecut, viitorul nu e afectat dintr-o dată.
Schimbările în valuri, la fel cum e când arunci o piatră într-un lac...
- Deci vor mai urmă multe? - Da, schimbări tot mai mari.
Schimbările evoluției afectate, toate vor veni în valuri...
Vor începe cu clima...
apoi cu flora și alte forme de viață.
Apoi vor urma organismele mai complexe.
- Ce se va întâmpla în ultimul val? - Va fi al nostru.
Ne vom lua adio. Ultimul val schimba ultima specie care a evoluat.
Homo-sapiens. Numai Dumnezeu știe ce vom deveni.
Poate nu vom avea ochi, vom fi creaturi acvatice...
Poate nu vom mai exista deloc.
Nu mai sunt multe valuri până atunci.
- Putem repara ce am făcut? - Nu știu.
Poate.
Nu, nu se poate. Nu voi autoriza alt salt.
Îmi voi distruge cariera.
Dacă nu reparăm asta, nu vei avea un piept pe care să pui insigna.
Ai grijă să nu începi să-i jignești.
- Ea spune că e cea mai ușoară cale. - Nu, am spus că e unica.
Am spus că vă voi ajuta, nu că voi sta în aceeași cameră cu tine.
Așteaptă. Mă voi întoarce înapoi în momentul...
când vine echipa de vânătoare. Îi întâlnesc înainte să iasă din portal
și le spun să se întoarcă. Ce a mers rău, nu se va întâmpla.
Lucrurile vor reveni la normal.
Cum putem știi sigur că va funcționa?
Nu putem fi siguri, dar sigur dacă nu facem nimic, nu va funcționa.
Nu. Îmi pare rău.
Tot timpul a fost dat peste cap, iar tu abuzezi de puterea pe care o ai.
Avem în mâini soarta lumii. Trebuie să rezolvăm asta...
Trebuie să ne asigurăm că nimeni nu află de asta.
Dacă voi pica, nu voi pica singur.
Puteți compensa eroare de calcul făcută de TAMI...
pentru ca totul să revină la normal?
Eu am construit-o.
Cum e?
Vreau să fie înregistrat fiecare moment al acestui salt, clar?
Vine încă o undă de timp. Țineți-vă bine.
Toată lumea e în regulă?
Lucas, vezi dacă toți sunt bine.
Dă-mi mâna.
Voi verifica dacă generatorul auxiliar funcționează.
Nu există electricitate în oraș.
Probabil nu e lumină în toată lumea.
- De ce nu mă pot întoarce? - N-ai putut sări prin unda de timp.
Voi încerca să explic asta ca și undele din lac.
Nu poți trece prin inelele ce se formează,
decât dacă ești cu un pas înainte schimbărilor care urmează.
- Ce facem? - Dumnezeule, ce facem!
Trebuie să mă găsesc. Nu e momentul pentru panică.
Dacă exista moment pentru panică asta e cel mai potrivit.
Trebuie să verificăm saltul să vedem ce s-a schimbat.
Nu a fost nimic. Am stat acolo.
Are piedica de siguranța pusă.
Arma nu va trage, decât după ce trage el.
- De ce nu? - Să nu împuști ce nu trebuie.
Mai bine nu menționăm asta în raport.
Nu a făcut rău, nu e important.
Mergi mai departe. Să vedem asta.
- Ascundeți-vă după tufe! - Nu merg singur!
Îi putem urmări pe traseu?
Dacă nu sunt în raza camerei, nu mai pot fi văzuți.
Avansează până când e ucis.
- Suntem curați. - Travis, vulcanul.
Să mergem, urmați-mă.
Vede cineva ceva? Ceva mic ce ne putea cădea?
Nimic.
Băieți și fete, cred că am găsit ceva.
Nu o să credeți, dar conform legilor fizicii...
când ne-am întors, am avut cu 1,3 grame mai mult.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că am adus ceva înapoi.
Nu, e imposibil. Există biofiltrul.
Nici o materie organică nu poate trece...
Nu l-am folosit, mereu am avut mare grijă.
L-ai oprit?
Ai oprit biofiltrul?
E nevoie de multă energie pentru asta. Costă o avere și nu ne folosea...
Ești nebun?
- Știai asta? - Firește că nu!
De ce asta nu mă surprinde?
Trebuie să aflăm ce ați adus înapoi.
- Ai reușit? - Linia e ocupată.
Va fi dificil de localizat.
Va înnebunit. Toți anii ăștia aruncați...
Tu crezi măcar un minut că idiotul de la guvern...
nu a verificat biofiltru măcar o dată în toată aceste salturi?
- Nu îi scapă nimic. - "În 2 ani mă pensionez."
Așa mi-a spus și s-a schimbat când l-am întrebat...
cum se poate pensiona din salariul de la guvern.
- Crezi că l-a plătit Hatton? - Ar fi meritat.
Cu toți banii pe care ia economisit oprind filtrul...
Asta e ultima.
Trebuie să fie la unul din cei doi clienți.
Cineva s-a panicat și a ieșit de pe traseu.
- Cel care transpira. - Ackers.
Am o idee cum să te trimit înapoi. Nu am încercat...
dar poate funcționa.
Nu putem trece prin cercuri, dar în teorie...
aș putea deschide o gaură de timp în partea cealaltă a undelor.
În loc de 65 de milioane de ani...
tu vei merge înapoi 65 de milioane și un an.
Ar fi ca și cum ai sări peste cercuri.
Și pe urmă ce se întâmplă? Travis îi așteaptă?
Aici, orice a afectat prezentul nu mai e, deci nu sunt unde care să blocheze saltul.
Pe urmă aș putea să te trimit la zona țintă.
Nu știu dacă îmi place "aș putea". Nu ești sigură?
Nu sunt sigură. Știu că nu poți încerca să-i interceptezi pentru a-i trimite înapoi.
- De ce nu? - Saltul va folosi toată energia...
Fereastra ta va fi mică și foarte instabilă.
Nu vei avea timp să le explici nimic, mai ales să le...
- Cât timp voi avea? - Nu știu sigur, 15 sau 20 secunde.
- Poți spune ceva sigur? - Sunt sigură că nimic nu e sigur.
Sugerez să rezolvăm rapid asta...
Pentru că odată ajuns acolo, nu vei avea mult timp.
Trebuie să vorbim cu domnul Ackers.
Va trebui să fie personal.
Nimic.
E mort.
Unde sunt paznicii?
Ce e aia?
Dumnezeule.
Sunt încărcate. Siguranțele sunt scoase.
- Cine v-a spus să împărțiți arme? - Eu.
Nu știu dacă va funcționa. Aceste plante sunt de milioane de ani.
- Tragem în plante? - Nu sunt ca atunci.
Sunt mai puternice, mai dezvoltate.
În realitate ceea ce e dincolo de ușă...
a evoluat neîntrerupt timp de 65 de milioane de ani.
Sugerezi că sunt dinozauri acolo?
Nu știu în ce au evoluat.
E o treabă dată naibii.
Clădirea e încă sunt controlul guvernului. Nu o puteți abandona.
Firește că nu. Suntem gata? Să mergem.
Ackers locuiește în partea cealaltă a parcului.
Nu ar fi mai repede să mergem pe străzi?
- Ce străzi? - Ai dreptate.
Lume!
Era imensă.
Să continuăm.
Mai bine ai arunca o privire. Sunt peste tot.
Sunt mari, dacă ținem cont de adâncime. Câteva sute de kilograme?
Astea nu sunt reptile clasice.
Sunt altfel de urme, sunt diferite, nu știu..
Nu e bine. Suntem la câteva unde de a fi schimbați și noi.
Sugerez să plecăm naibii de aici.
Ce ziceți? Ocolim?
Ce a fost asta?
Trebuie să ajung acasă.
- Lucas! - Scoateți-le din mine!
- Calmează-te! - Travis!
- Nu trageți! - Ceva ne urmărește de când am intrat.
Poți merge?
- Doare. - Haide, Marcus.
Încercă să-ți scazi pulsul. Va încetini orice ți-a injectat acea plantă.
Prea târziu. Orice mi-a injectat deja funcționează...
Nu îmi simt picioarele.
Acoperă-ne spatele.
Nu mai pot.
Totul...
e foarte ciudat...
Ai grijă de el!
Haide. Ești bine?
Sus, să mergem.
Mergeți spre pod. Acum!
Țintiți la gât. E singurul punct slab!
Du-te, îi țin eu.
Nu te voi lăsa.
Spinii aceia. Nu voi supraviețui.
Știi bine și știu și eu.
Repară lucrurile și voi fi bine, în regulă?
- Repară lucrurile. - Le voi repara.
- Haideți! - Dar Payne?
Duceți-vă!
Stau acolo.
- Payne! - Marcus!
- Haide, Payne! - Duceți-vă!
Forrest? Forrest, uite.
Stelele acelea formează Centura lui Orion.
Îți voi cumpăra un telescop când vei împlini 9 ani...
Atunci mi-a luat și mie tata.
Forrest. Știi ce sunt alea?
Scuze. Sunt cele 7 surori. Arată ca niște stele, nu?
Dar fiecare e o altă galaxie.
Știu ce simțiți. Și eu simt.
Dar dacă rezolvăm asta, va fi din nou alături de noi.
Să mergem mai departe. Casa lui Ackers e la 2 cvartale în nord.
- Ce vei face? - Ce vrei să spui?
Nu se poate întâmpla din nou.
Dacă vom repara lucrurile, totul va reveni la cum a fost.
Trebuie să oprim Time Safari, totul.
Dacă vom repara linia timpului, când ne vom întoarce nu ne vom aminti nimic.
Asta e o problemă.
Cel puțin sunt încă oamenii vii acolo.
- Cred că putem coborî pe aici. - Creaturile sunt inteligente.
Mult mai deștepte decât noi dacă nu coborâm de pe zid.
Așteptați.
Ai văzut ceva?
Ce e asta?
E ceva.
E totul în regulă. Stai unde ești.
În regulă. Totul e în regulă.
Nu mai avem loc.
- Le-am salvat viețile! - Plecați altundeva.
Ori ne lași să intrăm, ori ne omori.
Trebuie să găsim pe cineva după care vom pleca!
Ted Ackers!
Locuiește aici! Știe cineva unde e?
Apartamentul 6A!
Când vom coborî, vom aduce mâncare, bine?
Nu! Asta e al nostru!
- Focul se stinge. - Asta nu!
- Domnule Ackers. - Tu cine naiba ești?
Îți amintești de mine?
Cineva a adus ceva înapoi din saltul în trecut. Ceva mic.
Verifică acolo.
Credem că cineva a ieșit de pe traseu.
Mă acuzați pe mine?
Nu vă acuz de nimic. Poate pe moment s-a întâmplat ceva.
Poate nu vă amintiți.
Domnule Ackers, credem ce s-a întâmplat ceva atunci care a cauzat toate astea.
Dacă aflăm ce, poate putem repara totul...
Nu am călcat afară din traseu.
- Nimic. - Crezi că de frica am ieșit de pe traseu?
- Nu e așa! - Spune adevărul.
Am analizat totul. Nu are nimic.
- Dar prietenul tău? - Nu știu.
Am fost împreună tot timpul.
- V-ați despărțit. - Doar câteva secunde.
Trebuie să-l găsim. Va veni o undă imediat.
- Unde locuiește? - Nu e în apartamentul său.
Soția l-a dat afară. Stă la birou...
Division Tower, etajul 23.
- Nu vom ajunge pe jos. - E o parcare dedesubt.
- Mulțumesc, domnule Ackers. Haide. - Așteptați.
- Trebuie. - Ce anume?
Să reparați lucrurile.
Așa vom face.
E un mecanism vechi. E aproape imposibil de spart.
- Vreo sugestie? - Dacă am găsi izola...
De ce credeți că am făcut medicina?
Le-am promis oamenilor mâncare.
Dacă nu reparăm linia temporală nu vor avea nevoie de mâncare.
- Dacă nu o reparăm? - Atunci ei vor fi mâncarea.
Atenție!
Ce naiba a fost aia?
Tu vii cu mine. Voi doi stați să protejați mașina.
- Hei! - Mulțumesc.
Sunt veninoși, ai grijă.
- Ce naiba s-a întâmplat aici? - Uită-te la asta.
Dumnezeule!
Acești oameni au înnebunit și s-au ucis între ei.
Domnule Middleton?
Plecați de aici. Nu e mâncare aici!
Sunt Travis Ryer de la Time Safari.
Vrem să vorbim cu tine.
Domnule Middleton, vom intra.
Domnule Middleton, vrem să discutăm.
Bine? Vom intra.
Ce vrei. Cine e ea?
Ai grijă. E infectat.
Nu șușotiți. Crezi că nu te aud?
E de la companie. Vrem doar să verificăm echipamentul de la salt.
- De ce? - Credem că cineva...
a adus ceva înapoi.
Cine v-a spus asta? Ackers, ticălosul ăla?
Mă urăște. Minte!
Nu e vina ta. Nu ai probleme.
Fii sigur că nu.
Unde ești? Cum îndrăznești să vii aici și să mă acuzi?
Acel safari a fost o porcărie. Nu m-am simțit bine de-atunci.
Să nu fugi când vorbesc cu tine.
Aruncă arma. Nu vreau să te împușc.
De ce nu? Eu vreau să te împușc.
- Ascultă. Putem repara asta. - Ba nu. Nu poate nimeni.
Spune-mi că nu l-am mințit. Spune-mi că putem rezolva asta.
Nu am găsit nimic.
E aici!
Nu pot să cred.
- Un fluture. - Nu e incredibil?
Da, este.
- De ce trageți? - Sunt păsări. Dacă asta or fi.
- Ați găsit? - Middleton a călcat pe un fluture.
- Pe un fluture? - Da.
Un fluture a cauzat totul.
- E greu de crezut? - E o insectă.
E o insectă care face ouă. Jenny, asta a alterat evoluția.
Aveți grijă!
Vine unda!
Nu poate fi de bine.
Travis!
- E Hatton. - Cred că mai e doar o undă.
Asta va fi mai ușor decât datul din brațe.
Dacă nu va funcționa, nu te vom putea trimite în trecut.
Atunci trebuie să găsim un alt loc unde va funcționa.
- E posibil. - Stai să mă gândesc.
- Poate. - Să vedem ce putem salva de aici.
Avem hard drive-ul lui TAMI, deci ne trebuie un portal.
- Unde găsim așa ceva? - La universitate.
Nu e tocmai un portal, ci accelerator de particule...
dar cu software-ul potrivit va deveni un portal.
E vorba de echipament conctabil automat?
- Mai mult sau mai puțin. - Ce e mai mult sau mai puțin?
Mai multă speranță. Adu costumul, voi încerca să fac asta să meargă.
Universitatea e la 5 kilometri de aici. Cum vom ajunge acolo?
Iisuse, ce faci aici?
- Te rog, fă liniște. - Despre ce vorbești?
- I-ai trezit. - Pe cine?
Dumnezeule.
Dacă vrem să mai avem o șansă, trebuie să o facem acum.
Hai, să plecăm de aici.
Mai e timp, dar trebuie să ne grăbim.
Cum vrei.
Nu mă puteți lăsa aici.
Așteptați-mă.
Putem merge în subsol folosind căile metroului.
- Ce e mirosul ăsta? - Ouă stricate.
E sulf.
- E o mlaștină. - Să urcăm înapoi sus.
Nu, e singura cale.
Ești nebun? Nu intru acolo. Urcăm și fugim până acolo.
Cine știe ce e înăuntru!?
Haideți.
- Aproape am ajuns. - Am trecut de două stații.
Nu pot fi mai mult de 100 metri în față.
Un moment.
Stingeți lanternele. Nu scoateți un sunet.
E în regulă, haideți!
E mai bine aici.
Să vedem dacă putem continua.
Nu e nimic. Poate putem trece.
Să continuăm.
Ușa e blocată, trebuie să ne întoarcem!
Dacă rămânem aici, rămânem pe veci!
Trebuie să fie o cale de acces în tunel!
- Cum o vom găsi? - Căutăm o fereastră spartă?
- Și dacă nu e nimic acolo? - Ne vom îneca.
Oricum, nu putem rămâne aici.
Voi căuta eu o fereastră. Vor fi nevoie de 30 de secunde să se umple asta.
Stai aproape de mine. Ia cea mai mare gură de aer și mergem.
- Bine? - Bine.
Lasă-mă o secundă, bine?
Ține-te de mine. Te-am prins!
Ține-te de mine!
Inspiră adânc și intră în apă!
Mergem!
Travis! Stai cu mine!
E o cale de acces pe aici.
- Acele animale au evoluat mult! - Următoarea unda e a noastră.
Să sperăm că generatorul funcționează.
Aproape gata. Pregătește-te!
Nu uita, chiar dacă va funcționa va fi foarte instabil.
Vei avea 20 de secunde maxim.
Bună, doctore Rand. Unde suntem?
- La universitate. - Suntem în sectorul public acum!?
- Nu e un semn bun. - Vom încerca un salt ocolit, ce zici?
- E teoretic. N-a fost utilizat. - E un timp pentru toate.
Asta va durea. Te vei întoarce cu un an înainte...
apoi vei intră înapoi în portal. Va durea îngrozitor.
- Acum ar fi momentul. - Lucrez la asta.
Trebuie să găsesc o dovadă.
Dacă funcționează totul va reveni la normal.
Amândoi nu ne vom aminti nimic.
Trebuie să am o dovadă altfel nu știu dacă a mers.
Trebuie să ne asigurăm că asta nu se va repeta.
Voi găsi eu o cale.
Unda e aici. Vine!
Voi găsi eu o cale!
Jenny!
Trebuie să mă filmezi. Hatton a oprit biofiltrul...
E un lucru rău, foarte rău!
Când te întorci să verifici filtrul și să-mi dai discul mie!
Numai mie!
Să nu mai faci așa ceva!
Dacă e să moară cineva, eu sunt ăla, ai înțeles?
Da.
Unde sunt clienții?
De ce mă privești așa?
- Sigur e mort? - Vrei să-i verifici pulsul?
- Toți sunteți teferi? - Sunt bine.
- Ce s-a întâmplat acolo? - Nu știi?
- A căzut unde trebuia. - Ai avut noroc.
A încălcat cineva protocolul? Atunci totul e bine.
Travis, vulcanul.
Să mergem. Urmați-mă.
Clay, apropo, știu...
când ne întoarcem, biofiltrul... ar fi mai bine să-l pornești, în regulă?
Bun băiat.
Bun venit, domnilor!
V-am promis o experiență unică în viață...
și asta v-am oferit.
Totul a decurs conform planului.
- Ce naiba s-a întâmplat? - O problemă cu echipamentul.
Suntem bine, dar a fost aproape.
- Ce... - Avem o problemă.
- Trebuie să vorbim. - Ce e?
Trebuie să te uiți la asta.
I-am spus lui Hatton că n-a funcționat camera și nu avem discul...
Ai grijă să nu-l vadă nimeni.
- Ce e aici? - Nu știu cum să-ți spun...
Va suna mai ciudat decât de obicei! Tu.
- Firește că eu sunt pe el. - Nu.
A fost o altă versiune a ta. De fapt îți semăna foarte mult.
Ia-l și pleacă de aici.
Vei înțelege.
Dacă ai venit să ne certăm din nou, sunt cam obosită. Vino mâine.
Trebuie să vorbim. E important.
- Hatton te-a trimis? - Dacă ar știi ce am...
ar face orice să mă oprească.
Dacă tot ești aici, fi de folos, ajută-mă cu fertilizantul.
Pe cele albe, nu?
Știi și eu sunt grădinar. Am o fermă.
- Ce vrei? - Vreau să ies din asta.
- Am un disc pentru tine. - Nu am timp să privesc discuri.
Trebuie să-l vezi pe asta. L-am văzut de două ori, are totul.
Acțiune, dezastre, corupție guvernamentală.
E dovada de care aveai nevoie.
Tot ce ne-ai prevenit s-a întâmplat deja și e totul pe disc.
Nu mai fi așa o pacoste și aruncă o privire la asta.
- Cine ți l-a dat? - Eu.
Atunci... Vrei o cafea?
Traducerea și adaptarea: Marius Voicu Pop
Sinconizare și revizuire: muLineZu