RETAIL RIP: jeem SYNC (AMIABLE): jeem
God kveld, herr Nobbs. - Frøken Dawes.
God kveld, Albert. - Fru Baker.
Greit, jenter. Ingen fingeravtrykk på knivbladene, takk.
Nå, Helen Dawes, hva smiler du av? - Ingenting, fru Baker.
Unnskyld, fru Baker.
God kveld, herr og fru Moore. Bordet deres venter.
Så fine roser, Nobbs. Du husker det alltid.
Slik en snill, liten mann. - Hvem?
Nobbs. - Å, ja.
Hva sier du, lam eller okse? - Vil vi smake forskjell?
Doktor Holloran. Følg meg.
Slik. - Takk.
Ta lam, doktor Holloran. Det smelter på tungen.
Da velger jeg lam, hertuginne.
Sean, doktor Holloran tar lam. - Ja, frue.
Vil du ha suppe? - Nei takk.
Det er en flekk på slipset ditt. - Frue.
Pass på, Sean. Forrige uke var det jakken. I kveld slipset.
Husk at det er hundrevis av unge menn i Dublin som er på jakt etter arbeid.
Unge menn, Sean.
Takk skal du ha, Nobbs.
Mine damer og herrer.
Frue, hvor er glasset med isvann? - Skynd deg, Patrick.
Min eksellense. - Fru Baker.
Beklager. Jeg vet vi er sene. Kan dere tilgi oss denne ene gangen?
Vi er skrubbsultne. - Audrey ville gå fra Ballsbridge.
Ingenting skjerper appetitten som en frisk spasertur.
Bordet deres er dekket og venter.
Hvordan går det med din mor? - Supert, fru Baker. Helt supert.
Jeg håper hun snart kommer på besøk. - Det vil hun sikkert gjerne.
Beklager så meget, min frue. - Helt i orden, herr Smythe-Willard.
For å være på den sikre siden.
Mine venner, vi beklager så meget.
Noe å drikke? - Albert.
Bunny, du er en tomskalle. - Det er han ikke, han er genial.
Spill Clara Westfield.
Dudley, ring brannvesenet! Håret mitt brenner!
Det har vært en lang dag, Nobbs.
Vel.
Jeg ville ikke sagt nei til en drink nå, det er sikkert.
Men jeg har ikke en dråpe igjen selv.
God natt, herr Casey.
Herr Nobbs.
En halvkrone fra fru Moor. Seks pence fra doktoren.
To pence... fra herr Pigot.
Tre pence fra fru Cavendish da jeg kom med skrivesaker.
Tre pence til fra hva heter han nå, vicomtens venn?
Seks pence fra vicomten. Seks til fra frøkenen hans.
To og seks, og seks og to er åtte, tre er elleve.
Tre er en og to, seks er en og åtte, seks er to og to.
Det blir -
4 shilling og 8 pence.
MOR
Herr Gilligan, frue, så hyggelig å ha dere her igjen.
Har oppholdet vært tilfredsstillende? - Ja, det var helt fint, takk.
Herregud! Du har skitnet til skoene mine og ødelagt bagasjen. Din kløne!
Går det bra med deg, kjære? - Ser det der bra ut, syns du?
Hvor er tosken Sweeney? - Jeg beklager så meget.
Ja, ja, alle beklager! Fjern smusset fra skoene mine.
Jeg vil ikke anbefale dette etablissementet til min krets -
hvis dere beholder denne mannen som ansatt.
Avskjedig ham umiddelbart. Nå. - Ja.
Bra.
Send marmeladen, herr Donaghue.
Marmeladen. - Marmeladen, Patrick.
Kan du sende marmeladen til Casey?
Alltid på tirsdager hvis jeg husker riktig.
Takk, Nobbs.
Gud, er han ikke et prakteksemplar? - Hvem da?
Vicomten? - For ikke å snakke om rik.
Ung og kjekk, med penger og eiendom. Det er en slik mann jeg vil ha.
Jeg tar på den nye blusen i kveld for å vise ham.
Skulle det være litt smakfullt andebryst, min herre?
Rosa og saftig, akkurat slik du liker det.
Slike som ham utnytter en jente og så ser hun ikke mer til ham.
Men da har hun nok sett en god del av ham...
Slutt med den småpratingen og fortsett med frokosten.
Det er ikke noe bry i det hele tatt.
God morgen, alle sammen. - God morgen.
Noen kom ikke med morgenteen min.
Jeg må rette en klage til fru Baker.
God morgen, Nobbs. - Doktor.
Visste du at det bor en lord og en lady her?
Sier du det?
Hva tror du? Noen muligheter? - Beklager, det er ikke noe her.
Jeg var to år i Ardlane. - Kanskje du skulle blitt der.
God morgen, Nobbs. - Hei, Nobbs.
Frøken Milly. Herr George.
Bunny, frokost.
Skal vi vekke jentene?
Forsiktig med den hatten.
Katie, sørg for at sengetøyet blir pent og rent. Flink pike.
Hei, er du han som skal se på fyrkjelen vår?
Jeg er en fyrkjelemann, ja. - Det tok jammen sin tid før du kom.
Fru Baker venter inne. Kom inn, følg meg.
Fru Baker.
Hubert Page skal arbeide her i morgen.
Han spurte etter en seng, så jeg sa at han kunne sove hos deg en natt.
Hos meg, frue?
Ja, herr Nobbs, hos deg.
Hva? Hva prøver du å si?
Sengen min er full av ujevnheter. - Full av ujevnheter?
Sengen din ble fylt og sydd på nytt for bare seks måneder siden.
Ja, men jeg sover lett, og kanskje jeg vil holde herr Page våken.
Jeg tror han har det bedre på sofaen i salongen.
På sofaen? I salongen?
Jeg vil ikke være til bry. Jeg holder varmen med en spasertur.
Ikke snakk om, herr Page.
Selvfølgelig, fru Baker.
Hvis herr Page ønsker å dele seng med meg, er han velkommen.
Det skulle jeg tro. Sånn, da er det avgjort.
Fru Baker, en mann er kommet for å se på fyrkjelen.
Har du brevet fra Holmans? - Holmans? Rørleggerne? Nei.
Sa du ikke at du var fra Holmans?
Nei, jeg sa ingenting om Holmans.
Jeg sa at jeg kjenner til fyrkjeler. - Og gjør du det?
Ja, frue. Jeg er lærling på fyrkjeler.
Vel.
Siden du er her, så kan du vel like godt se på tingen.
Takk, Polly.
Takk, frue.
Her er den, vårt livs forbannelse.
Jeg setter min lit til deg.
Vi har kostymeball i morgen, og det er ytterst viktig at den virker.
Jeg skal gjøre mitt beste, frue.
Greit. God natt, herr Mackins.
Herregud.
Du er kvinne.
Du avslører meg vel ikke, Page?
Jeg ber på mine knær. - Slutt.
Du avslører meg ikke, Page? Hindre en fattig kvinne i å jobbe.
Det vil bety slutten for meg. Jeg vil ikke ende opp på fattighuset.
Kom deg opp fra gulvet. Ta deg sammen. Du vekker hele forbanna hotellet.
Du avslører meg vel ikke? - Slutt med det bråket.
Hvorfor hoppet du rundt, forresten?
Det var en loppe.
Jeg blir svært plaget av lopper. Du må ha hatt den med deg.
Jeg vil være helt prikkete i morgen.
Greit, greit. Bare ta deg sammen.
Hvorfor kler du deg som en mann?
Ingen ville fått mistanke om det før min død, -
hadde det ikke vært for loppen du hadde med deg.
Vel, -
herr Nobbs.
Hva foreslår du at vi gjør?
Når det gjelder sovearrangement. Noen forslag?
Greit, kom igjen. Du tar sengen. Jeg går ned og finner en sofa.
Nei. - Så hva da?
Fru Baker flår meg hvis hun får vite det. Du tar sengen.
Og hvor skal du sove? - Her. Det gjør meg ingenting.
Ikke vær patetisk. - Nei, vær så snill.
Jeg kjenner henne. Bare lov meg at du ikke sier noe.
Herregud.
Greit. - Lover du å ikke si noe?
Ja, jeg lover hva som helst. Jeg må bare få litt søvn.
Her.
Du kan like gjerne gjøre det behagelig for deg. Ta denne.
Herregud, jeg ba ikke om å dele seng med deg.
Jeg skulle heller ha gått en tur.
Pokker ta.
En time for sent.
Har nummer 9 ringt i bjellen? - Ja, for en stund siden.
God morgen, Nobbs. Hvordan var den nye romkameraten?
Jeg fikk ikke sove, og nå er jeg sen. - Ingen fare å komme sent én morgen.
God morgen, Nobbs.
God morgen, herr..? - Hubert Page. Hyggelig å møte deg.
Han er sjenert, vår Nobbs. - Ja, jeg vet det.
Jeg henter barna.
Herr Nobbs?
Fru Moore foretrekker roser. Liljer får henne til å nyse.
Å, jeg skjønner. - Ja. Vel.
Jeg hørte at du og Page pratet i vei ut i de små timer.
Han er en fin fyr, det er han.
Hvem? - Herr Page.
Er han gift? - Vi diskuterte ikke den slags saker.
Hva... diskuterte dere, da?
Hester.
Ja, hestetemming.
Herr Page er interessert i veddeløp og slikt.
Med hester.
En kopp te, herr Page?
Vet du hva, Nobbs, jeg tror dette huset lever av te.
Jeg må ha blitt tilbudt 3 eller 4 kopper denne morgenen.
Vel, jeg ville...
Skal jeg ta med noe inn til Page? - Ja, gjerne.
Han vil jobbe i ett og bli tidlig ferdig.
Jeg blir kvalm av malinglukten fra vaskerommet.
Å, er det morgenkvalmen?
Du tror du er verdens morsomste, Helen Dawes.
Alle sammen, dette er Joe Mackins.
Han har jobbet hele natten. Utrolig nok har han temmet fyrkjelen.
Takk Gud.
Vi trenger en sterk mann i huset, så jeg har bedt Mackins om å bli.
Nobbs. Etter at Mackins har spist, kan du vise ham rommet i bakgården?
Velkommen til Morrison's, Mackins.
Fru Baker nevnte en fest i morgen? - Vårt årlige kostymeball.
Det er bare gjestene som kler seg ut. - Så synd.
Hvor er du fra, da? - Hvor er du fra?
Hører du ikke det? - Cork?
Hva? Jeg er fra Galway, så klart. Hører du ikke forskjell?
Cork, Galway, det går for det samme for en fra Dublin.
Er du en Jackeen? Det hadde jeg aldri trodd.
Født og oppvokst i Sheriffgata, der hvor det aldri har vært noen sheriff.
Hva slags delikatesse har du med til meg denne gangen, Nobbs?
Ikke vær redd, hemmeligheten din er trygg hos meg.
Det er bare det at jeg er redd, skjønner du.
I tilfelle fru Baker...
Herr Nobbs.
Du er tilbake. - Tid for te.
Jesus, Maria og Josef. Ikke mer te.
Vil du høre min historie?
Det er ikke stort å fortelle. Jeg var gift med en maler, faktisk.
En fyllik og en bølle.
En natt kom han hjem døddrukken og ga meg den vanlige omgangen.
Men denne gangen avsluttet han med et fryktelig spark.
Og da var det slutt.
Hva gjorde du?
Jeg tok tingene hans og dro.
Dette er arbeidsfrakken hans. Jeg har beholdt den for å huske ham.
Så du er fortsatt gift? - Det er jeg.
Hun heter Cathleen.
Jenter, vi må begynne med middagen. - Page, har du fikset fuktflekken?
Du er en slavedriver, fru Donaghue. - Og du er bare en stor, lat mann.
Så... du giftet deg med en dame?
Jeg møtte en jente som var like ensom som meg.
Vi gikk sammen for å finne et sted å bo og dele utgiftene.
Hun sydde kjoler, mens jeg hadde jobben min.
Men folk begynte å snakke, så vi giftet oss.
Hva heter du?
Albert.
Det egentlige navnet ditt.
Albert.
Herr Page, jeg hører at du er en veddeløpsmann.
Har du et tips til i morgen? Jeg trenger en vinner.
Jeg tapte alt på Lyngutten i gullcupen.
Lynet, du liksom.
Du gjorde en fantastisk jobb, herr Page. Veldig respektabelt.
Hadde jeg bare hatt råd til å male hele stedet.
Kan du fortelle meg, med din ekspertise, hvor mye det ville kostet?
Å male alt innendørs? La meg se...
Det er alt her ute.
Og... salongen.
Er det spisesalen? Og hvor mange etasjer med gjesterom?
To.
Dette er bare et overslag, men jeg vil tro at det vil koste minst 200 pund.
200? Du store.
Er ikke jeg en drømmer? Jeg som ikke har råd til ny fyrkjele engang.
Farvel, herr Page. - Farvel, frue.
Jeg skal drømme om respektable rom.
Herr Page. - Herregud, du skremte vettet av meg.
Hvordan klarte du det? - Hva?
Å bli gift.
Lett. Du kan gjøre det selv.
Kelner. - Herr Moore.
Fru Moore og jeg vil gjerne ha et glass sherry for middagen.
Ja, min herre.
Det har vært en glede, fru Donaghue.
Jeg skal telle minuttene.
Når fortalte han sin kone at han var en kvinne?
Før bryllupet?
Eller etter?
Sa hun at kona hennes var modist?
Sean, hva i Guds navn driver du med når du lar Patrick klatre opp?
Kom langsomt ned.
Herr Mackins, hjelp! - Går det bra?
Å, Patrick! Hva gjorde du i stigen? Det er forferdelig farlig.
Greit. Alle tilbake til arbeidet.
Hva har vi her?
Å, fantastisk.
Mine damer og herrer, oppmerksomhet, takk.
Jeg vil nå be fruen i huset om å åpne ballet.
Fru Margaret Baker.
Kom igjen, Bunny!
Kom deg ut!
Albert, gode mann. - Doktor.
Hvorfor har du ikke kledd deg ut?
Jeg? Vel... jeg er kelner.
Og jeg er lege.
Vi er begge utkledd som oss selv.
Den var god, hva?
Si meg hva du heter. - Slipp meg.
Det gjør vondt.
Vent!
Helen. Helen Dawes.
Doktor Holloran. Gi meg det nå.
514 pund, 17 shilling og 6 pence.
Og så...
Sju pence og en, to, tre farthings.
Om seks måneder har jeg kanskje 600 pund.
Doktor.
Morgenteen din.
Herregud, Albert. Hva drakk jeg i går kveld?
Teen din.
Din Bushmills. - Min gode mann, Nobbs.
La oss ta en dråpe, hva? For å få opp øynene.
Det er bra.
Er alt i orden, Albert?
Unnskyld?
Har du noe på hjertet? - Nei da.
Vel.
Saken er... at jeg har tenkt.
Å? Driver du og tenker? - Ja.
Jeg har tenkt at jeg kanskje skal kjøpe en liten forretning.
En forretning? Det må jeg si. Og hva slags forretning?
Kanskje en liten butikk.
Hva slags butikk?
Jeg tenker på en tobakkshandler.
Ja, en tobakkshandler ville passet for en mann.
Men en kvinne kan vel stå bak disken? - Ja, det er sant. Det kan en kvinne.
Du går vel ikke i giftetanker, Nobbs?
Hvem er den heldige?
God morgen, doktor Holloran. - God morgen, Mary.
Få den der bort.
Kvinnfolk.
Hei der.
A. NOBBS TOBAKKSHANDLER
To disker.
En for tobakk og slikt.
Den andre for sukkertøy.
Det er en dør bakenfor som fører til dagligstuen.
Kona sin dagligstue.
Hvor sover Hubert og Cathleen?
Trenger du hjelp, herr Nobbs? - Nei.
Greit, ikke fly i flint.
Fint å se dere igjen, mine damer. Kommer dere tilbake neste år?
Ja. Takk, fru Baker.
Slik. Albert vil se til dere.
Nå kan hun få en klokke på en kaminhylle av marmor.
SØM TIL HVERDAG OG FEST
Ja?
Herr Nobbs.
Jeg kom bare forbi.
Kom inn. Kom inn.
Cathleen, dette er herr Nobbs. Nobbs, dette er min kone.
Fru Page. - Hyggelig å møte deg, Nobbs.
Vel, vi skulle akkurat til å spise middag.
Vil du spise med oss? - Nei takk, fru Page.
Jeg ville gi deg denne.
Du glemte den på rommet.
Kom du helt hit bare for å gi meg denne?
Det er knappen til arbeidsfrakken min.
Og jeg hadde ingen som passet.
Vel, du har sørget for at vi unngikk en stor katastrofe.
For det må du bli og spise middag med oss.
Hubert, ta frakken og hatten til Nobbs. La ham ikke stå der som en fremmed.
Vel, jeg tenkte at hun ville være annerledes.
Cathleen? På hvilken måte?
Vel, hun er... ekte.
Ja, ekte, det er hun.
Så du har tenkt på min Cathleen, har du?
Eller hvordan du kan finne en Cathleen til deg selv?
Sitt ned.
Jeg tenkte du ville være kledd som en kvinne hjemme.
Tenk om en nabo kom forbi og så gjennom vinduet.
Har du aldri på deg kjole?
Det er tryggere på denne måten. Men jeg trenger ikke si det til deg.
Og uansett, vi har ikke ranet en bank eller drept noen.
Du vet.
Jeg ga deg aldri muligheten til å fortelle din historie.
Så kan du ikke fortelle meg den nå?
Jeg kjenner ikke begynnelsen.
Jeg var en -
løsunge.
Fru Nobbs, hun som var betalt for å oppdra meg, -
visste hvem jeg var, men hun sa det aldri til meg.
Kanskje hun ville gjort det en dag. Men hun døde plutselig.
Uten å fortelle deg hvem du var? - Ja.
Hun ga meg et bilde av en dame som hun sa var moren min.
Og hun hintet flere ganger om at min familie -
var betydningsfulle mennesker.
Jeg gikk på klosterskole på grunn av bidrag fra min mors familie, men -
en dag fortalte abbedissen at moren min var død, og at vi måtte dra.
Så vi flyttet til Seven Dials og måtte finne arbeid.
Jeg trodde jeg skulle dø av å bo bland så hardbarkede mennesker.
De var fattige og levde som dyr.
Uverdig.
Liv uten verdighet er uutholdelig.
Så døde fru Nobbs.
Hvor gammel var du da?
Fjorten.
Og så bestemte du deg for å bli mann?
En kveld...
Det var...
Det var fem av dem.
De fanget meg og de...
De mishandlet meg.
Det skjedde under en trapp.
De gjorde meg vondt.
Og så forlot de meg der.
Like etter det -
hørte jeg at det skulle være en stor middag i frimurerlosjen -
og at de manglet kelnere.
På den tiden var figuren min helt riktig for en kelner.
Og jeg klarte å få tak i en brukt dress.
En mørk dress.
Jeg trodde ikke de ville ansette meg, men de manglet folk, -
og jeg fikk jobben.
Jeg tjente 10 shilling.
Sånn var det.
Etter det har jeg servert ved alle de kjente stedene -
i London og Manchester, Liverpool.
Så kom jeg til Morrison's.
Greit, dere mannfolk, opp med dere, før alt på bordet blir iskaldt.
"Åh, veldig respektabelt, herr Page. Veldig respektabelt."
Respektabelt? Hvem tror hun at hun er? Dronningen av England?
Jeg skulle gjerne fått et glimt av henne. Den gamle røya.
Men det må være fint å jobbe på et hotell.
Der skjer det alltid noe. Noe som får en til å le.
I går -
falt Sean Casey ned trappen til kullkjelleren.
Og hvem er Sean Casey?
En av kelnerne.
Og slo han seg? - Han fikk et blått øye.
Et blått øye? I kullkjelleren?
Du er morsom.
Du må lære deg dette om du skal ha en tobakkshandler.
Mens vi snakker om Morrison's.
Denne Helen Dawes. Det er ei fin jente.
Hun liver opp stedet.
Mener du Helen?
Det er ikke første gang en hører det navnet her i huset, Nobbs.
Hubert ble begeistret for henne. Gjorde du ikke?
Jeg sier bare at hvis du får det for deg å dra til Amerika, -
så vil jeg kanskje prøve lykken hos frøken Dawes.
Hvordan kan en motstå det søte, lille ansiktet og de blonde krøllene?
"Prøve lykken", hva? Jeg ville ikke vært så optimistisk.
For jeg har ingen planer om å rikke meg fra dette stedet.
Vær så god, Nobbs.
En butikk er en fornuftig idé.
Du har vært lur som har spart penger i alle år.
Jeg har ikke nok ennå. - Har du gjemt alt under madrassen?
Forsiktig, min venn. Kan du hente litt vann?
Går det greit?
Fatteren var en drukkenbolt. Han hang alltid ved flaska.
Ingen av oss sov.
Vi bare lå der og skalv av frykt, og ventet på at han skulle komme hjem.
Vi visste at hvis han gjorde det, var det ingen steder å gjemme seg.
En står opp om morgenen og husker ikke julingen fra kvelden før.
Vet du hvorfor jeg ikke drepte ham? - Hva?
Tanken på å bli med en båt og dra til Amerika.
ALBERT NOBBS TOBAKKSHANDLER
God kveld, frøken Dawes. - God kveld, herr Nobbs.
Frøken Dawes?
Jeg lurte på om du ville bli med og spasere en tur?
Unnskyld, herr Nobbs?
Jeg har fri i morgen klokken tre, og hvis du ikke er opptatt.
Opptatt?
Nei, jeg er ikke opptatt, herr Nobbs, men...
Spør du om jeg vil gå ut med deg?
Det gjør jeg.
Vel...
Saken er at jeg går ut med Joe Mackins.
Jeg vet ikke hva han vil si hvis jeg begynner å gå ut med deg.
Å, ja.
God natt, frøken Dawes.
Herr Nobbs.
Ba han deg ut på tur? Den var god. Den slu, gamle hunden.
Hvorfor går du ikke ut med den sjarmøren da?
Hva? - Hvorfor ikke? Han lukter penger.
Kanskje han kan invitere deg ut. Ha det hyggelig.
Hva med deg?
Jeg er ikke sjalu.
Kom hit til meg, Helen Dawes.
Hvis han legger hånd på deg, vrir jeg halsen om på ham.
Sjekk ham ut. Se hva han er ute etter.
Få ham til å ta deg med på et bra sted.
Få ham til å kjøpe noe søtt til deg, som deg selv.
Sørg for at han ikke venter. Å nei, ikke for meg. Ikke for Joseph.
Var du redd jeg ikke skulle komme?
Ikke så veldig.
Så du den? Så du den kjolen?
Fem guineas, ikke et øre mindre.
Fem guineas? - Minst.
Jeg bare elsker lukten av brent kaffe.
Har du lyst til å gå inn?
Greit.
Se på sjokoladen.
Er det ikke fantastisk?
Jeg er redd det er dyrt.
Å, vel.
Vi går et annet sted. Et billigere sted.
Nei. Vær så snill.
Hva skal det være? - Vi vil gjerne ha litt sjokolade.
Hva slags sjokolade?
Bare... sjokolade.
Mørk sjokolade? Melkesjokolade? Fløtekaramell? Nugat? Nøtter?
Nei, en eske sjokolade.
Til å ta med.
Til å ta med? Og ikke noe å drikke?
Nei. En eske sjokolade. En av dem.
Hvilken?
- Den der. Med de to damene.
Nei, vent. Den der. Med soldaten og damen.
Vent... Jeg kan ikke bestemme meg.
Så døde faren min, og jeg måtte begynne å jobbe.
Først var jeg tjenestepike, så var jeg ekspeditrise i en butikk.
I en butikk? - Ja, i en manufakturforretning.
Jeg ble behandlet som en dritt av alle hurpene med litt penger.
Og hvor bodde du?
Jeg hadde et eget rom.
Over butikken?
Ja, over butikken.
Vet du hva, herr Nobbs?
Jeg syns du er den rareste mannen jeg har møtt.
Sjokolade 3 shilling og 6 pence.
Hvis det koster det hver gang vi går ut, blir det 14 shilling per måned.
To ganger. Det blir 28 shilling per måned. To bokser i uken.
Det blir 16 pund og 16 shilling i året.
Gode gud.
Kanskje jeg bare trenger å kurtisere henne i tre måneder?
Her. - Var det det beste du fikk til?
Han kjøpte i det minste noe til meg. - Å, frøken høy og prektig.
Har Albert satt griller i hodet ditt? - Du skulle sett ham betalte.
Så ut som en presset sitron. - Er han forelsket?
Neste gang. Be om... Jeg vet ikke, en flaske med noe.
Hva slags noe? - Whisky. En god flaske malt.
Jeg kan like litt malt. Si at det er til broren din.
Jeg har ingen bror. - Men det vet han ikke.
Jeg har gått ut før, men aldri med en som Albert Nobbs.
Han er helt sprø. - Han har i det miste manerer.
I motsetning til visse andre. - Men det bringer deg ikke til Amerika.
Hva?
Jeg har kanskje ikke manerer, -
men jeg sverger på at jeg skal få oss vekk herfra.
Det er ikke håp for oss her, Helen.
Ikke håp.
Hele livet har jeg drømt om å komme meg vekk.
Ingenting kan stoppe meg.
Amerika er det eneste stedet for sånne som meg.
Der vil jeg lære fort og jobbe hardt, og vi kan ha et liv.
Blir du med meg?
Vil du?
Ja.
Jeg elsker deg, Joe.
Jeg elsker deg.
Hvorfor går vi denne veien? - Vent og se.
Kan vi ikke stoppe og ta en kopp te et sted?
Jeg har fått gnagsår på hælene.
Hva er dette?
Forestill deg dette: Blå dører, kremfargede vegger innenfor.
Fine gardiner foran vinduene i annen etasje.
Der oppe et skilt med "Tobakkshandler - A. Nobbs".
Hva syns du?
Det er stort nok for en butikk. Og for...
For noen til å bo ovenpå.
Det er en veldig attraktiv eiendom som vil øke i verdi, sa megleren.
Om 15 år er den verdt tre ganger så mye.
Så kan man selge og flytte til et sted ved sjøen.
Jeg har alltid hatt lyst til å bo ved sjøen.
Ikke før har du flyttet inn, så vil du gå av med pensjon.
Jeg ville bare vise det til deg.
Du har bedt meg om å gå ut med deg.
Vi går milevis, og så ender vi opp i denne bakgata.
Hele livet har jeg prøvd å komme meg vekk fra hull som dette.
Helen?
Vær så snill, følg meg tilbake. Jeg er sliten.
Takk for flasken.
Og hatten.
Å, ja. Takk.
Hvor bor han? - Hvem?
Broren din. - Broren min?
Å, broren min. I Mallow.
Men han kommer ofte til Dublin.
Joe?
Joe Mackins. Du skremte nesten livet av meg.
Her. - Hva er det?
Vel, vel. Så han punget ut, hva?
Dette er bra saker. Flink pike.
Se om du kan få penger ut av ham.
Første gang er alltid vanskeligst. Etterpå blir det mye lettere.
Du kjenner ikke Nobbs hvis du tror at han vil betale billetten vår.
Han kjøpte sjokolade til deg. Og nå denne.
Ja, og hatten.
Du har ham kroken.
Har han prøvd seg på noe..?
Hva? - Du vet.
Neste gang du går ut med ham, så hiss ham litt opp.
Se hva han er laget av. Se om det er noe tak i ham.
Jeg går ikke ut med ham igjen.
Hvordan skal vi komme oss til Amerika da?
Du skal gå ut med ham så lenge han har penger i lomma som du kan rappe.
Kom tilbake i kveld.
Bør jeg -
fortelle henne det før vi gifter oss, -
eller spare det til bryllupsnatten?
Kanskje hun ringer til politiet, så vi begge havner på politistasjonen.
Hvis bare jeg kunne spurt Hubert hvordan hun gjorde det.
Hun var slik da vi kom.
Kommer hun til å dø?
Har noen andre vært her? - Nei, bare oss.
Overlat henne til meg. Og vask dere. Skrubb hendene med karbolsåpe.
Du store gud, er det feberen? Er det?
Gå nå. Ikke si noe til noen. Jeg skal snakke med fru Baker.
Og vask hendene.
Ikke bry deg om det.
Amelia, for guds skyld.
Kom nå. Kom nå, løft føttene.
Herr Pigot. Jeg insisterer på at dere betaler før dere drar.
Send regningen.
Hvor er min Patrick? Hvorfor er han ikke her? Hvem er du?
Alt er håpløst.
Det var bare en ungjente som døde. Hun var syk før hun kom hit.
Det er til samfunnets beste. Beklager. - Dere ødelegger meg!
SMITTEVERNLOVEN TYFOIDFEBER - STENGT
Herr Nobbs?
Joe?
Det er noe jeg må fortelle deg. - Hva da?
Er det noe jeg vil høre?
Jeg er gravid.
Jeg skal ha barn.
Unnskyld.
Jeg skal ta meg av deg.
Ikke vær redd. Kom her.
Jeg er ruinert.
Ferdig.
Du er virkelig flink til å overdrive, hertuginne.
Nei, det er sant. Jeg har lån til over pipen.
Kontoret er fullt av ubetalte regninger. Og...
Hvis gjestene er redde for å komme tilbake, så...
Kom igjen, Madge. Du reiser deg igjen.
Jeg ville garantert gått til grunne uten deg.
God morgen, Herr N.
Søte Jesus og alle helgener i himmelen. Nobbs.
Vil du ha noe å spise?
Har du litt grøt? - Ja, så klart.
Herr Nobbs! Takk Gud for at du er frisk igjen.
Har Helen klart seg? - Ja da. Hun blomstrer, kan en vel si.
Hun ble aldri smittet.
Og de andre?
Min Patrick, min Patrick er borte.
Hundrevis i byen.
En vet ikke engang hvor mange i hele landet.
Hva skal jeg gjøre?
Herr Page...
Vi to kan alltids slå oss sammen.
Jeg mener...
Vi kan legge pengene våre sammen -
og kjøpe en større forretning.
Og vi kan drive den sammen. Akkurat slik du og Cathleen gjorde.
Eller du kan fortsette å male, -
og jeg kan drive butikken.
Hva er det du sier?
Kanskje -
jeg kunne bo her, som Cathleen.
Da vil ingen av oss være alene.
Du kan ikke bare...
Hun var alt for meg.
Vi elsket hverandre.
Bli med meg.
Hun har laget dem selv.
De er veldig vakre.
Jeg husker ikke hvordan det var.
Albert.
Du trenger ikke være noe annet enn det du er.
Se hvordan du har overlevd alle disse årene.
Du har jobbet hardt og spart penger.
Så hvis du vil dra og finne en du kan begynne et nytt liv med, -
så dra ut og finn den personen.
Jeg sa ikke det, Joe. - Jeg er ikke døv. Jeg hørte hva du sa.
Men hvorfor skulle jeg si det? - Fordi det er det du tenker.
Det er urettferdig, Joe. - Så si meg hva som er rettferdig.
Jeg er lutter øre. - Du bryr deg ikke om hva jeg syns.
Flink bisk, flink bisk.
Går det bra, herr N?
Går det bra?
Hun er ikke verdt det, vet du.
Hun er bare full av denne Joe Mackins.
Og han er en slubbert, skal jeg si deg.
Og han har satt barn på henne.
Og nå snakker de om å dra til Amerika.
Det er fullstendig galskap.
Merk deg mine ord.
Han tar henne aldri med seg. Ikke nå. Aldri.
Det er synd at dette stedet ikke ligger nærmere Morrison's.
Tror du vi ville fått lov til å gå her hvis det var det?
Det ville vært Lord og Lady Prippen som spradet fram og tilbake.
Ikke du og jeg.
Du og Joe har vært ute ved havet, har dere ikke?
Og hva om vi har det?
Det er ikke riktig av en jente å ha følge med to menn.
Og jeg trodde... - Hva trodde du?
At du ikke bryr deg nok om meg.
Nok til hva da?
Vi har gått ut sammen en tid nå.
Det er ikke normalt å bare snakke. Aldri å ville legge armen rundt jenta.
Det må vente til vi er gift.
Gift?
Dette er første gang du sier noe om giftemål.
Jeg har betalt depositum på butikken. Hundre pund.
Megleren sa han har et annet tilbud. Vi må bestemme oss innen mandag.
Etter det mister vi depositumet.
Vi?
Vi kommer til å ha stor suksess med butikken.
Folk vil komme på besøk til oss. Drikke te med oss i dagligstuen.
Og bryllupet vårt vil bli -
helt fantastisk.
Helt fantastisk? Så det vil bli så bra?
Av og til tenker jeg at du er litt småsprø. Vet du det?
Hva slags mann frir til en dame uten så mye som å ha kysset henne?
Du kan ikke elske meg hvis du ikke vil kysse meg.
Jeg vil ikke gifte meg med en som ikke elsker meg.
Men...
Jeg elsker deg.
Kaller du det å kysse?
Det er sånn forelskede par kysser.
Det er sånn Joe Mackins kysser meg.
Det er sånn jeg vil bli kysset.
Jeg går hjem.
Helen! Vent!
Du er en stor tosk. - Hvorfor gikk du ut med meg da?
Jeg vet ikke hvorfor. Skulle ønske jeg ikke hadde gjort det.
Men du trenger ikke tenke på det mer. - Hva mener du?
Helen, vent. Hva med skoene og strømpene som jeg har bestilt til deg?
Jeg tar strømpene. Og skoene.
Og du skal bruke dem når du går ut med Joe Mackins?
Han tar deg ikke med til Amerika. Han lar deg bli igjen. Du og ungen.
Han drar fra deg.
Nei, han drar ikke fra meg. - Du vil være trygg med meg.
Jeg skal passe på dere begge. - Slutt! Hvorfor sier du det?
Det snør.
Ikke tenk på hatten. Jeg kjøper en ny til deg.
Nei.
Adjø.
Deres eksellense.
Så fantastisk å se dere her igjen. Frøken Shaw.
Jeg har plassert dere på de vanlige rommene.
Der. Joseph vil passe på dere.
Flytt deg. Flytt deg.
Fortsett, din latsabb. Bare fortsett.
Hva er det?
Jeg spiser aldri noe som er blått. Ta det bort.
Er jeg den siste som får vite det? Jeg kaster ut den tøyta. Ja, begge to.
Det gjør du ikke.
Jeg kan ikke gjøre det, Helen.
Jeg hater meg selv for det, men jeg kan ikke.
Det er den samme gamle historien. Du har sett det mange ganger før.
Det skulle ikke ha skjedd. Det skjedde for tidlig.
Det vil forandre oss.
Det vil forandre meg.
Og jeg vil ikke bli den personen.
Jeg vil ikke være som den fordømte faren min!
Jeg kan ikke lese engang.
Du har ødelagt alt. - Du kan ikke dra.
Du ville ikke gi slipp på meg, og nå sier du at alt er min skyld.
Jeg mente det ikke, Helen. - Hva mente du da?
Etter alt du har sagt og lovt meg. Hva mente du?
Helen. - Det er ikke mer å si.
Vent. Gift deg med meg. Jeg skal passe på dere. Begge to.
Du og barnet. Han tar deg aldri med til Amerika.
Hva vet du, din jævla drittsekk?
Hvorfor sier du ikke til meg det du sa til henne?
Du tar henne ikke med til Amerika. - Det har ikke du noe med!
Ikke gjør henne noe!
For guds skyld, Joe.
Slutt, vær så snill. Slutt.
Du har gjort dette mot oss. - Du er en drukkenbolt som faren din.
Fjern labbene, jævla homo, ellers knuser jeg trynet ditt.
Jeg vil ikke ha deg mer.
Jeg vil ikke ha deg.
Joe... - Helen, nei.
La ham gå.
Herr Nobbs?
Kull. Lucy, kan du gå og hente kull?
Masse kull. Det må være rødglødende når jeg skal lage mat.
Så var det blodpølse.
Hvilket rom bestilte kippers? Var det 7 eller 9?
7. - Bra. Gi meg en tallerken.
Nå har vi alt. Kyllinglever, bacon, blodpølse, -
svisker, pølser, syltetøy, melk. Ja, vi har alt.
Herr Nobbs?
Albert?
Det er bra. Jeg overtar.
Å, Albert Nobbs.
Jeg forstår ikke hva som får noen til å leve slikt et miserabelt liv.
Du store min.
Albert Nobbs, en kvinne?
Har du ikke hørt det? Det sto i alle avisene.
Dødsfallet var ille nok, men tenk at ingen har fattet mistanke i alle de år.
Ikke du engang. Du sov her, i samme seng som ham.
Henne.
Og doktor Holloran har forlatt oss.
Dro av sted til England med denne Mary.
Han var lei av hemmelighetene, sa han. Kan du tenke deg?
Og den døgenikten Joe Mackins dro til Amerika, -
og lot meg sitte igjen med en ugift tjenestepike med en unge.
Jeg er ikke hjerteløs.
Jeg kan da ikke kaste henne på gaten og likevel kalle meg kristen.
Å, min eksellense.
Jeg håper dere finner suiten tilfredsstillende.
Fantastisk, fru Baker. Fantastisk.
Vi har visst forlagt nøkkelen til døren mellom rommene.
Kan du få noen til å åpne for oss? - Det skal jeg ordne med én gang.
Jeg er sulten.
Nydelige mennesker.
Så hele stedet skal males? - Ja, fra øverst til nederst.
Du må leie hjelp, skulle jeg tro. - Det blir ikke billig, frue.
Ikke tenk på det. Jeg har arvet litt penger.
Litt flaks.
Men til arbeidet, herr Page.
Jeg har plassert deg på Alberts rom. For gammelt vennskaps skyld.
MOR
Herr Page.
Hallo, Helen Dawes.
Jeg hørte at fru Baker sa at du skulle komme.
Ja, det er en stor jobb hun vil at jeg skal gjøre.
Bra.
Får jeg lov?
Han heter Albert.
Albert Joseph.
Det er altså en gutt?
Så fru Baker lar deg bli her?
Så hun sa det? "På grunn av mitt kristne hjertes godhet."
Sannheten er, herr Page, -
at hun sier at hun ikke skal fortelle presten om min Albert -
så lenge jeg jobber gratis her.
Men de kommer til å ta ham fra meg.
Jeg vet de gjør det.
Og de kaster meg på gaten.
Det er bare et tidsspørsmål.
Vel.
Vi kan ikke la det skje, kan vi vel?
Norske tekster: Nina Gudmestad og Trine Borg