Skal du kaste den filla? Den kan komme til nytte.
Noen kastet den på meg.
Traff den deg? - Nei.
Har du sett noen gå rundt med en sånn?
Jeg avskyr katter, de er like upålitelige som mennesker.
Er filmen bra? - Nei, den er kjedelig.
Hva handler den om? - Kjærlighet, men den er kjedelig.
Vi viser den i kveld, de har en konferanse der inne nå.
Hva er dette?
Jeg napper ut grå hårstrå.
Fins det noen holdeplass for drosjer i nærheten?
Ved Slottsplassen.
Hei. - Hei.
De polske filharmonikerne spiller i Warszawa...
Piotr Balicki...
Kom inn.
Vil du bli portrettert?
Hva koster det? - 2000 zloty.
Hvor lang tid tar det?
Ikke gjør deg så stor.
Jeg jobber ikke under tidspress. Det er talentet mitt som koster.
Har du noe talent?
Nei.
Du kan kanskje lage sko.
Eller plante trær. - Ja, det kan jeg.
Da er du ikke helt fortapt.
Er dette veien til Slottsplassen? - Fortsett rett fram.
Vær så god.
Jeg vet ikke hva jeg skal si, jeg har virkelig tenkt over dette.
Det var lettere da jeg begynte på universitetet.
Fire år senere var jeg ikke like sikker lenger.
Og nå...
Det er et godt spørsmål. Hvorfor vil jeg bli advokat?
Skal jeg fortelle hva jeg føler eller si det jeg burde?
Vi vil gjerne vite litt mer om deg.
Det enkleste svaret er: Jeg vet ikke.
Jeg liker yrket og har vært på mange rettssaker.
Det er et yrke som trengs for allmennhetens skyld.
Men mest av alt...
Hvis det går bra, får jeg muligheten til å treffe mennesker-
som jeg ellers ikke ville få treffe.
Det er vel derfor...
Etter hvert som årene går, -
tror jeg at svaret blir stadig mer vanskelig å finne.
Alle spør seg om det man gjør er lurt.
Tvilen blir stadig større.
Leveranse!
Skynd deg!
God morgen! - God morgen!
Gå herfra! Du skremmer duene.
Gå herfra!
Er du ledig? - Hva ser det ut som?
Vi kan kanskje vente. Det er så kaldt.
Hvordan ser du på arbeidet med å forebygge forbrytelser?
Straffen avskrekker i første rekke ikke forbryteren, -
men andre. Skal jeg forklare mer eksakt?
Ja, takk.
Man oppnår ønsket effekt ved hjelp av forbryteren.
Man kan si at forbryteren står for effekten.
Det er avskrekkende, rett og slett.
Kapittel 50 i straffeloven.
Jeg liker ikke din ironiske tone...
Man må sette spørsmålstegn ved berettigelsen av straffen.
Den er ofte urettferdig.
Kan du styrke den meningen-
med en klassisk tese med autoritet?
"Ikke siden Kains tid har en straff avskrekket verden"-
"i å begå nye forbrytelser."
Vil du vite hvem som har sagt det? - Nei, det trengs ikke.
Du betalte ikke for grønnsakene.
Vil du ha skyss?
Hallo der!
Denne fikk jeg av kona mi. Vil du ha?
Spis den opp, du!
Hallo. - Hallo.
Hvordan kan jeg hjelpe deg?
Jeg har et bilde med meg.
Kan du forstørre det?
Ripene kommer til å være synlige.
Det gjør ingenting. - Ok.
Unnskyld...
Er det sant at man kan se om personen på bildet lever eller ikke?
Hvem har lurt deg til å tro det?
Hvordan står det til? - Bra.
Jeg vil ha det siste nummeret av deg, som vanlig.
Sytten. - Det har jeg alt.
Seksten. - Så nær?
Femten, da.
Femten...
Du er alltid så ordentlig. - Det er sånn jeg er.
Du kan være glad for det. Hvor mye skrapte du sammen i forrige måned?
412. - Og forrige høst? 1200?
Og 46 i forrige uke. Det går stadig oppover.
Ja, men jeg vil ha mer.
Ja, det er klart.
Piotr Balicki...
Det er en glede for meg å kunne meddele at du besto eksamen.
Etter fire års studier og fire års praksis blir du nå tilbudt arbeid.
Gratulerer. - Mange takk.
Nå må det bare bli offisielt.
Jeg klarte eksamen!
Nå er jeg advokat!
Jeg klarte eksamen!
Hold opp, Piotr.
Hvorfor det?
Kom!
Unnskyld...
Vet du hvor Eutopejski Hotel ligger?
Snakker du tysk?
Bulgarsk? - Nei, bare engelsk.
Ha det.
Madzio!
Jeg kan spå framtiden din. - Nei.
Gode nyheter for et par zloty.
Du drar utenlands. - Nei!
Nei, jeg er ikke redd for noe.
Spådommer...
Jeg skal fortelle deg sannheten. - Gjør den så bra du kan.
Hva vil du ha? - Te, takk.
Det har vi ikke. - Hva hardere, da?
Kaffe og kaker. - Kaffe og en kake, takk.
Hvilket slag? - Den.
Ikke den. Nei, den.
Livslinjen din er lang og kraftig.
Du vil få to barn.
Når da?
Det er visse øyeblikk i livet da alt føles mulig.
Når man kan gjøre nøyaktig hva man vil.
Slik føltes det for meg da jeg var ferdig med skolen.
Jeg trodde aldri at jeg ville få oppleve det igjen.
Men nå...
Følelsen av å ha lagt alt bak seg-
og at framtiden ligger i ens hender.
Vet du hva jeg tenker på? - Nei, det vet jeg aldri.
Jeg tror at folk vil elske deg-
like mye som jeg gjør nå.
Skal du til Dolny Mokotów? - Nei, til Vogla.
Vi har det litt travelt.
Til Dolny Mokotów.
Hvor skulle de? - Til Vogla.
Ta det rolig.
Er det noe galt? - Nei.
Men jeg tror ikke at det blir så enkelt.
Kan du sveive opp vinduet litt? Det er kaldt.
Sving til venstre her. - Vogla ligger rett fram.
Jeg vil heller kjøre inn her. - Ok.
Stans, det ligger der framme.
Veien tar slutt. - Jeg skulle likevel ikke lenger.
Herregud...
Pengene...
Vær så snill... Kona mi...
Vær så snill...
Pengene...
Kan jeg få kjøpe litt poteter? - Jacek!
Hei, Beatka. Skal du sove allerede? - Ja, det begynner å bli mørkt.
Kom, jeg skal vise deg noe. - Skal jeg ta på meg jakken?
Nei, hvorfor det?
Er det langt? - Nei, hopp inn.
Du har jo alltid villet dra et sted, nå kan vi dra hvor som helst.
Du sa at en av kundene dine pleier å vandre i fjellene.
Mannen hennes gjør det. - Ok.
Vi kan vandre i fjellene.
Vi kan legge ned setene, jeg har tepper med meg.
Vi kommer ikke til å fryse.
Hvordan har du fått tak i denne bilen?
Saken er avsluttet.
Var det alt?
Ja, det var alt.
Det er meg. Jeg tapte. Ja, helt og holdent.
Jeg vet ikke.
Jeg tar meg kanskje en spasertur. Nei, ikke kom hit.
Er alt i orden med deg? Har du sovet godt?
Så fint. Ha det.
Unnskyld!
Jacek...
Unnskyld meg, jeg vet at det er imot reglene...
Ja, det er det.
Nå, når alt er over...
Spiller det noen rolle om det er en erfaren og kjent advokat?
Nei, slett ikke.
Jeg burde kanskje ha gjort noe annerledes.
Talen din imot dødsstraff-
var den beste jeg har hørt på mange år.
Det kunne ikke bli noen annen konsekvens.
Du gjorde ingen feil, verken som advokat eller menneske, -
tross de vanskelige omstendighetene.
Det var hyggelig å treffe deg. - Adjø.
Man kunne ha ønsket seg en bedre jury.
Ansvaret for dommen hviler på meg.
Føles ikke det bra? - Nei.
Det er kanskje ikke relevant...
Han fortalte at første gangen han hadde tatt fram tauet, -
var på en bar som jeg også var på.
Hva da? - VI var på samme bar samtidig.
Det er nesten ett år siden.
Det var den dagen jeg hadde bestått eksamen.
Jeg burde kanskje ha gjort noe allerede da.
Du er for følsom for dette yrket.
Nå er det for sent. - Ja.
I dag er du blitt litt eldre.
Adjø. - Adjø.
Fengselsdirektøren tar snart imot deg.
Hvordan står det til? - Det er varmt.
God morgen.
Forhenget kan ikke trekkes for.
Ordne det.
Kom inn!
Nå er alt forberedt. - Takk.
Ta inn nummer 24.
Han kommer snart.
Takk, jeg visste det. - Det gjorde jeg også.
Dere får 30 minutter på dere.
30 minutter... Ok.
Kom inn!
Ja? - Bli med advokaten til fengselet.
Kan jeg legge igjen mappen min her?
God dag. - God dag.
Jeg skal treffe ham, han ville treffe meg.
Det er en tung oppgave. - Ja, det er første gangen for meg.
Jeg ønsker at det hadde vært den siste.
Dette passer seg kanskje ikke, men vi ses jo så sjelden...
Jeg vil gratulere deg med din sønns fødsel.
Ja, det er ikke så lenge siden. Mange takk.
Du ville treffe meg. - Ja.
Har du møtt moren min? - Ja.
Gråt hun? - Ja, det gjorde hun.
Ville hun at...
Sa hun noe?
Nei, hun gråt bare.
Sett deg ned.
Kommer du til å kunne treffe moren min igjen?
Etter alt dette?
Ja, det kommer jeg til å kunne.
Jeg tenkte meg det. Du ropte på meg da de førte meg til fengselet.
Du ropte navnet mitt.
Ja, det gjorde jeg. Jeg ville...
Jeg vet ikke hva jeg ville.
Jeg er nesten 21 år, -
men da du ropte på meg...
Da fikk jeg tårer i øynene.
Det jeg sa i retten...
Jeg hørte ikke noe før du ropte på meg.
Alle omkring meg, både der og her, er imot meg.
De er imot det du har gjort. - Det er det samme.
Vil du at jeg skal snakke med moren din?
Ja, si at jeg vil begraves sammen med faren min.
Kan jeg bli begravet på en kirkegård?
Ja, det går bra.
Det var en prest her og han sa at det gikk bra.
I min fars grav...
Det fins plass for flere der.
Mor har reservert plass til seg, -
men si til henne at jeg også vil ligge der.
Ja... Ja.
Fengselsdirektøren lurer på om dere er ferdige.
Nei, ikke ennå.
Fortsett...
Jeg husker ikke hvor jeg var.
Du sa at det er plass til tre i gravstedet.
Ja, tre.
Min far, lille Marysia og en ledig plass.
Marysia har ligget deri fem år.
Hun ble overkjørt av en traktor i landsbyen.
Hun gikk i sjette klasse.
Hun var 12 år gammel og gikk i sjette klasse.
Jeg kjente han som kjørte traktoren.
Før det skjedde, satt vi og drakk vin og vodka sammen.
Så satte han seg på traktoren og kjørte på henne.
Det var ute på en eng i skogen.
Jeg har sittet og tenkt heri cellen-
at om hun levde, hadde jeg nok ikke forlatt landsbyen.
Da hadde jeg kanskje blitt der.
Hun var søsteren min.
Jeg hadde tre brødre, men hun var min eneste søster.
Hun var...
Hun likte meg best og jeg henne.
Alt hadde kunnet være annerledes.
Men da det skjedde, var jeg nødt til å dra derfra og finne arbeid.
Men jeg ville ikke.
Ellers kanskje... - Da hadde kanskje ikke dette hendt.
Da hadde jeg kanskje ikke vært her nå.
Direktøren og aktor lurer på om dere er ferdige snart.
Hils aktor og si at vi aldri blir ferdige.
At dere aldri blir ferdige? - Aldri.
Vi valgte den graven fordi Marysia elsket skogen.
Hun gikk rundt i skogen da det skjedde.
Har du dommen?
Jeg er klar. - Da går vi.
Du kan legge mappen her.
Før ut fangen. - Ja.
Aktor sier at samtalen er over nå.
Blant sakene mine ligger det en kvittering fra en fotobutikk.
Jeg bestilte en forstørrelse, men rakk aldri å hente den.
Kan du hente den og gi den til moren min?
Hva er det bilde av?
Det er fra nattverden.
Jeg lånte det av mamma før jeg dro.
Det er litt skadet. - Nå går vi.
Unnskyld... Jeg vil ikke.
Hold ham!
Unnskyld...
Fornavn og etternavn, takk. - Jacek Lazar.
Fødselsdato? - 17. mars 1967.
Foreldrenes navn? - Jan-
Og Lucje.
Jeg leser opp dommen.
"I den polske republikken navn, 27. april 1987."
"Retten i Warszawa har gransket saken mot Jacek Lazar."
"16. mars 1987 i Warszawa -"
"ble Waldemar Rekowski overfalt, drept og ranet."
"Retten fant den tiltalte skyldig"-
"ifølge kapittel 148, paragraf 1 og kapittel 144, paragraf 2"-
"dømmes han til døden og berøves sine rettigheter."
"Høyesterett har fastslått dommen."
"Ingen benådning innvilges."
"Dommen skal utføres i overensstemmelse med det ovennevnte."
Vil du ha en sigarett?
Jeg liker de uten filter bedre.
Hold ham!
Fullbyrd dommen.
Kom hit med ham, hold ham fast!
Mer? Mer? Holder det?
Litt til. Nå holder det.
Tekst: Bente Eie PrimeText International AB, 2007
www.primetext.tv