Mali!
-Što je? -Nešto sam našao. Moraš to vidjeti.
Jumanji.
Društvena igra? Tko igra društvene igre?
Pariraj. Izbjegni. Bam! Aperkat.
Razbij glavu. Mrtav si. Udarac, protuudar, razbij glavu.
IMAŠ LI GA?
Imam.
Izgubio si!
JEZIVA KUĆA ZA 20 MINUTA.
Benjamin Franklin... Taj nacionalni ekscepcionalizam
potaknuo je stihijsko širenje na zapad.
Spencer? Dušo?
Mama, što smo rekli za kucanje?
-Kasnim na posao. Ideš ocu nakon škole? -Vjerojatno.
Ne zaboravi epinefrin. Zapamti, svijet je strašno mjesto.
Čuvaj se. Volim te. Vidimo se u nedjelju.
Dobro.
-Vidimo se, mama. -Pojedi nešto.
Ne mogu, nalazim se sa Spencerom.
-Sa Spencerom Gilpinom? -Da. Daje mi instrukcije.
To mi se sviđa. Mali Spencer Gilpin.
-Imat ćeš dobre ocjene? -Zato mi pomaže.
-Ne bih da te izbace iz momčadi. -Neće.
Sve će biti u redu. Dobro?
Dobro. To je slatko, zar ne?
Da.
UPRAVO SAM IZIŠLA IZ KREVETA. JOJ, TA JUTRA.
-Bok. -Bok, Fridge.
-Zašto nosiš kabanicu? -Kako misliš?
-Ne pada kiša. -Mogla bi. Nikad ne znaš što će biti.
-Koji ti je vrag? -Možemo li se požuriti?
Vrlo mi je neugodno kraj Jezive kuće. Izvoli.
-Sve si ispravio? -Da. I dodao sam početak,
kraj i malo toga u sredini.
Ja bih to učinio da sam imao vremena…
Nema frke. Nego, razmišljao sam…
Zabavno je pisati ti eseje i zadaće, ali…
-Ne znam što radiš ovaj vikend, ali… -Ovaj vikend? Da…
-Bok, Fridge! -Bok.
-Trebaš prijevoz? -Idem s njom.
To i meni odgovara zbog rasporeda…
Vidimo se, Ledeni! Oprosti!
Što ima, mala?
Što god. Nije da sam ti cijelo djetinjstvo bio najbolji prijatelj.
Što si rekao?
Ništa, gospodine.
-Taj je tip užasno čudan. -Jadnik.
Tim se ljudima dogodila grozna stvar.
Govorila sam o klincu.
-Što radiš ovdje? -Razgovarao sam s prijateljem.
Pazi gdje se zadržavaš, čuješ li me?
-Da, gospodine Vreeke. Čujem. -Ovaj svijet guta djecu poput tebe.
Nije mi komentirao objavu već dva sata. Nije ju ni lajkao. Vidjela si.
-Da. Ne znam koji je njegov problem. -Hvala.
Ne objavljujem stalno, samo dovoljno da budem bitna.
-Ali slatko je… -Iza tebe je neka bezveznjača.
-Zdravo. -Zdravo.
-Bethany, zoveš nekoga tijekom ispita? -Da, ali gotova sam.
Aha… Dobro. Vidiš li da drugi nisu?
-Pa? -Oprosti. Vratit ću se.
Znaš da na svijetu ima i drugih ljudi?
Gledajte, rješavam problem i ni ja nisam zadovoljna.
U krizi sam, a Lucinda me podupire kao ženu.
Možda biste i vi to trebali učiniti.
-Prekini. -Još malo.
-Odmah. -Još dvije minute.
I to je kazna.
Radite rukama! Idemo!
-Bethany, kasniš! -Žao mi je!
Čujem da je prekinula s onim nogometašem.
Ovo bi ti mogla biti prilika, Fussfeld.
Vježbat ćemo hvatanje i bacanje! Stanite u parove i uzmite lopte.
Hej! Martha!
Martha, ne možeš se sama dodavati. Nađi si partnera.
-Hajde, idemo! -Ne, u redu je.
Dobro.
Moraš sudjelovati kao i svi ostali.
-Zašto si inače ovdje? -Zato što moram biti.
-Martha. -Ovo je glupo.
Tjelesni mi neće pomoći na Princetonu i ne razumijem opsesiju gađanjem obruča.
-Polaganje, pet bodova! -Sve si pomiješala, ali…
To je fizička aktivnost s drugim ljudima, što je dobro za tebe.
Mogla bi se zabaviti ako pokušaš.
Zabaviti? Time se bavimo? Zabavom? Ovo je škola!
Trebali bismo učiti bitne stvari.
-U redu… -Nemamo mnogo vremena u životu,
a ja ga ne želim potratiti na to da budem profesorica tjelesnog.
-To je krivo zvučalo. -Jest. To je kazna.
-To je bilo žestoko. -Opako.
Spencer Gilpin?
RAVNATELJ
Sjedni, Spencer.
-Gđo Mathers? -Osjećaj nacionalnog ekscepcionalizma
potaknuo je stihijsko širenje na zapad.
Zvuči li vam to poznato, g. Gilpin?
Ne.
To je zadnja rečenica Anthonyjeva eseja o širenju na zapad.
I to je zadnja rečenica tvog eseja o širenju na zapad od prošle godine.
-Zanimljivo. -Je li?
-Meni jest. Koja je vjerojatnost za to? -Mala.
Upotrijebio si riječ "stihijski" u esejima o Bostonskoj čajanci,
Bitki kod Gettysburga i o ženskom pokretu za pravo glasa.
U ovoj je prostoriji tako vruće.
Anthony, znam da moraš proći moj predmet, ali nećeš ga proći ovako.
-Neću tolerirati varanje. -Varanje? Nisam varao.
Ja sam kriv.
Natjerao sam ga na to.
Natjerao si ga da mu napišeš esej?
Da.
-Gledaj, žao mi je, u redu? -Ne, nije u redu.
-Izbacili su me iz momčadi! -Mene su mogli izbaciti iz škole!
-Ne živiš samo ti opasno. -Živim opasno?
Da! Ovo je najopasnija stvar koju sam učinio u životu.
I pogledaj me. Sad plaćam kaznu za to.
Pa… Nije li ovo zabavna grupa? Dobro došli u kaznu.
-Spencer? -Samo se želim ispričati.
-Hvala. -Ravnatelju, samo sam…
Bethany, daj. Svi znate zašto ste ovdje.
Trebali biste razmišljati o ovom:
tko ste u ovom trenutku i tko želite postati.
Imate samo jedan život. Vi odlučujete kako ćete ga živjeti.
Srećom, kazna je najbolje mjesto za razmišljanje o sebi.
Ustajte. Idemo.
Ova će soba biti novi računalni centar, ali prvo je treba očistiti.
Stari časopisi idu na reciklažu, ali treba ih pripremiti.
Čini se da treba ukloniti spajalice.
-Što ne dovršite danas, sutra ćete. -Sutra je subota!
-Zato što nisam htjela igrati? -Neću.
To je pošteno.
Šuti.
Predlažem da započnete.
Izaberite svoja oružja.
Kojega će im vraga kugla za kuglanje?
Zaista, nema signala? Može li ovaj dan biti gori?
Hoćeš li pomoći ili si previše lijepa?
Previše sam lijepa.
Hej. Danas sam te gledao s trenericom Web.
Ne na čudan način. Bio sam ondje, u istom smo razredu.
Ali rekla si neke pametne stvari o tome zašto je tjelesni sranje i…
O drugim stvarima.
Hvala.
Ništa.
ZA DONACIJU
Hej, što je ovo?
Ne znam.
Je li to neki stari Nintendo?
Ne bih rekao. Ne prepoznajem ga.
Igra za one koji traže način da napuste ovaj svijet.
-Jumanji. -Spajalice, ljudi. Spajalice.
-Jumanji? Što to znači? -Nemam pojma. Nikad čuo.
ODABERI LIK
-Kojeg da odaberem? -Mislim da nije toliko bitno.
Jefferson Hidroplan McDonough, pilot i nitkov.
-Ne radi. -Pokušaj s nekim drugim.
Franklin Miška Finbar.
Zvuči baš opako.
A još je i zoolog, što je zakon.
-Ti biraj. -Dobro.
Doktor Smolder Bravestone.
-Bethany, igraš? -Dobro.
Ja ću biti… Shelly Oberon, bujna genijalka.
Hajde, Spajalice. Ti si na redu.
-Ne, hvala. -Samo na nekoliko minuta?
-Bit će zabavno. -Ona ne voli zabavu.
Dobro. Može.
-Ništa jadnije nisam nikad učinila. -Sumnjam.
RAZBIJAČICA RUBY UBOJICA MUŠKARACA
Dobro došli u Jumanji!
Što se događa?
Kratki spoj!
Isključi ga!
-Što se događa? Što ti je s rukama? -Što ti je?!
Ne znam.
Spencer!
O, Bože!
Koji vrag? O, ne. Sranje!
Ljudi?
Ljudi! Zašto ovako zvučim?
Gdje mi je kosa?
Koji…
O, Bože!
Kakva je ovo glupa…
-Tko si ti? -Tko si ti?
Tko je ona?
Tko ste vi?
Dobro, koji vrag…
Bože!
-Bože moj! Miči se s mene! -Što je s mojim glasom?
-Gdje sam? -Miči se!
Koji vrag? Što se dogodilo s ostatkom mene?
Što mi je to na leđima? Što je to?
-O, Bože. Fridge? -Da, ja sam Fridge. Tko si ti?
-Ja sam Spencer. -Što?
Jesi vraga. Što se događa?
Mislim...
da smo u igri.
-Molim? -O čemu govoriš?
Nekako, ne znam kako, mislim da smo uvučeni u igru.
Postali smo likovi koje smo izabrali.
To sam ja, Spencer, ali izgledam i zvučim kao doktor Smolder Bravestone.
-Kažeš da si ti Spencer? -Da, tako je. Fridge, ja sam Spencer.
To znači da si ti Miška Finbar. Piše na tvom prsluku. I…
-Martha? -Da.
Ti si Razbijačica Ruby.
Bethany, ti si profesor Shelly Oberon.
-Ali Shelly je skraćeno za Sheldon. -Što to govoriš?
-O, Bože. Ima pravo. -A ti…
-Ti si Spencer. Ti? -Da! Ljudi, kažem vam!
Ja sam Spencer, ja…
Da, to je Spencer.
To znači da sam ja… Ja sam…
Čekaj, Bethany. Bethany, ne!
Ne!
Ja sam pretio, sredovječan muškarac.
Imam tetovažu! Mama mi je rekla da će me ubiti ako se tetoviram.
I ja je imam.
-Katkad. -Čekajte malo!
Gdje je moj mobitel?!
Zašto nosim ovu odjeću u džungli?
Kratke hlačice i kožnati top. Što je ovo?!
Kao vrtni patuljak sam. Gdje mi je mobitel?!
-Koga briga? -U drugim smo tijelima!
To sad ne zvuči kao najvažniji problem.
Zaista? Ne bi li ovo bio dobar trenutak za poziv, poruku
ili status "zapela u videoigri"?
Ja nemam tablete, a alergičan sam na gotovo sve.
O, ne. Alergičan si, Spencer?
Ja nemam gornjih 60 cm svog tijela!
Ovo nije moguće. Možda smo u komi.
Zajedno? Zajedno smo u komi?
To je jedino objašnjenje!
Valjda nas je udarila struja iz one stare konzole i…
Bože, Bethany!
Prestani!
-O, Bože! Bolje ti je uđeš i spasiš je! -Neću! Ti uđi!
Neću, imam ruksak. S ruksakom se ne ide u vodu. Svi to znaju.
-Koji… -Bethany!
Ma što...
-Jesi li dobro? -To je bilo tako silovito.
-Uopće ne mogu s ovim mjestom. -Što je bilo?
Pojeo me nosorog i onda sam pala s 300 m.
-Da, tako je i izgledalo. -To je vodenkonj. Svežderi su.
Brzi su poput konja i imaju silu ugriza od 8100 njutna.
-Kako ja to znam?! -Ti si zoolog.
-Što? -I dalje sam onaj debeli tip?
Bojim se da jesi.
Zašto ovo nikomu ne smeta? Pala je iz neba...
Ljudi?
Bethany, ustani. Idemo!
Bježite!
Doktore Bravestone! Dobro došli u Jumanji!
Nemojte samo stajati. Upadajte!
Krenite!
Dr. Bravestone. Poznati arheolog i međunarodni istraživač.
Poznati ste na sedam kontinenata po svojim hrabrim podvizima.
-Gdje je pojas? -Čast mi je napokon vas upoznati.
I ne sramim se reći da ste još impresivniji uživo.
-Hvala. -Tko ste vi?
Nigel Billingsly na raspolaganju, Razbijačice Ruby, ubojice muškaraca.
Dobro došli u Jumanji. Jedva sam čekao vaš dolazak.
Kao što znate, Jumanji je u opasnosti.
-Vi morate razbiti kletvu. -Kletvu?
-Kakvu kletvu? -Pardon, jeste li mi vidjeli mobitel?
Profesore Sheldon Oberon! Dobro došli u Jumanji.
Nigel Billingsly na raspolaganju. Jedva sam čekao vaš dolazak.
-Što je njemu? -Mislim da je on NPC.
-Što to znači? -Lik kojim se upravlja. Dio je igre.
-Ima samo programiran niz odgovora. -Sad je sve jasno.
Franklin Miško Finbar! Dobro došli u Jumanji!
-Nije Miško, nego Miška. -Ne, siguran sam da je Miško.
-Miško? -Pa sitnog ste stasa i slatki.
Znao sam da ćete doći. Dr. Bravestone ne ide nikamo bez pomoćnika.
Pomoćnika?
Niste ga napustili otkako vas je spasio od vojskovođe u džungli Perua.
-Da. -Možemo li se vratiti na kletvu?
Sve je u pismu koje sam vam poslao.
-Mogli biste ga pročitati naglas. -Nemam pis…
Dobro…
Doktore Bravestone,
pišem vam zbog očajne situacije u Jumanjiju. Odmah trebamo vašu pomoć.
-Ljudi? -Što se događa?
-Koji se vrag događa? -Ovo je videoisječak.
Ima ih u igrama. To je film koji otkriva pozadinsku priču.
Ja sam Nigel Billingsly, terenski vodič u Jumanjiju.
Vaš bivši partner, sad neprijatelj, profesor Russel Van Pelt
angažirao me je da vodim sudbonosnu ekspediciju.
Profesor Van Pelt došao je u potragu za mitskim Hramom Jaguara,
počivalištem svetog dragulja Jumanjija.
Kao što dobro znate, taj je dragulj bio njegova opsesija.
Nakon godina istraživanja mislio je da je otkrio njegovu lokaciju.
Je li to moguće? Jesam li ga napokon našao?
Rekao mi je da želi naći dragulj kako bi ga dokumentirao.
-Stvaran je! -Nisam znao da ga namjerava uzeti.
Našao sam ga.
Našao sam ga!
Prema legendi, Jaguar čuva Jumanji,
a svakoga tko ga se usudi oslijepiti progutat će mračna sila.
Van Pelt zavladao je svim bićima Jumanjija.
Opsjeo ih je i kontrolirao.
Grozna kletva spustila se na ovo nekoć spokojno mjesto.
Molio sam ga da ga vrati, ali više ga nije mogao pustiti.
Te sam noći čekao da zaspi i krenuo.
Donesite mi taj dragulj!
I ubijte svakoga tko vas pokuša zaustaviti.
Dakle, izvolite.
Uz pomoć svojih suradnika i vještina, morate vratiti dragulj u oko Jaguara
i razbiti kletvu.
-Siguran sam da odmah želite početi. -Zapravo…
Sretno! Sudbina Jumanjija u vašim je rukama!
-Što? -Cilj ću vam u stihu recitirati.
"Dragulj treba vratiti i kletvu razbiti.
Ako želite iz igre izaći, Jumanji treba spasiti i ime mu zazvati."
Sretno! Sudbina Jumanjija u vašim je rukama!
-I zapamtite… -Ponavlja istu stvar.
"Dragulj treba vratiti i kletvu razbiti.
Ako želite iz igre izaći, Jumanji treba spasiti i ime mu zazvati."
U redu je. Možeš ti to. Ljudi te u stvarnosti vole.
-Možeš imati koga god želiš. -To si govoriš kad se bojiš?
Ne osuđuj me! Prekinula sam s Noom,
pretvorila se u tipa i ne mogu naći mobitel! Smijem biti uzrujana!
Dr. Bravestone, evo karta Jumanjija!
Na tržnici ćete pronaći dio koji nedostaje.
-Tržnica. -Dio čega?
-Pozdrav! -Ne možeš nas odvesti do kipa?
"Ako želite iz igre izaći, Jumanji treba spasiti i ime mu zazvati."
Možeš li to spremiti?
-Ne. -Da. Samo ti imaš ruksak, Fridge.
-Što sad? Imamo kartu. Trebamo naći… -Tržnicu?
Znači, vratit ćemo dragulj na kip Jaguara i idemo kući. Nema problema.
Zašto ne možemo samo otići i zaustaviti igru bez svega ovoga?
Moramo proći igru.
Mislim…
Mislim da moramo spasiti Jumanji.
Kvragu, to je prava muškarčina.
Nemoj plakati, nemoj plakati…
Nemoj plakati.
Ovdje ima toliko bolesti. Vruće je.
Dakle, ovo mi dobro ide. Igranje videoigara.
To ja radim. To je glavna stvar koju radim.
U ovakvoj igri bit će razina.
Da bi završio igru, moraš prijeći sve razine koje postaju sve teže.
Spencer, znaš li uopće kamo idemo?
Recimo.
Recimo? Sjajno. U dobrim smo rukama.
Dobro. Ovo je valjda dio koji nedostaje.
To tražimo. Dio karte koji nedostaje.
Problem je u tome što ovdje nema ničega.
Kako misliš? To je karta, kao što je rekao. Karta Jumanjija.
-Kartografija. -Što je to?
Znanost o kartama. Oberonova vještina.
Da, tako je!
-Vi to ne možete vidjeti, ali ja mogu? -Svi imamo neke vještine.
Moramo nekako moći pristupiti…
-Što si učinio? -Prednosti: neustrašiv, penjanje,
brzina, bumerang, vatren intenzitet.
-Što to radiš? -Što se dogodilo?
Upravo si bio vatren.
Slabosti…
Nema ih?
Kako si dobio taj popis?
Pa, mislim da sam samo pritisnuo svoj golemi desni prsni mišić.
-To je u području sisa, pokazat ću ti. -Miči se!
Barem pritisni pred nama da znamo kako…
Prednosti: karate, tai chi, aikido, borbeni ples?
Borbeni ples? Zar to postoji?
Slabosti...
otrov.
Ozbiljno?
Paleontologija. Što to znači?
Mislim da je to znanost o fosilima. To je fora.
Kaže predivna karate-frajerica staromu tipu koji nema izdržljivosti.
PREDNOSTI: ZOOLOGIJA, NOSAČ ORUŽJA SLABOSTI: KOLAČI, BRZINA, SNAGA
-Mrzim ovu igru. -Slabosti: kolači?
Da, kolači su moja slabost. Uz brzinu i snagu.
Snaga je moja slabost! Imam kratko pitanje.
Kako je snaga moja slabost? Neka mi netko objasni.
I što će mi brzina? Zašto bih bio brz
dok me lovi golema zebra ubojica ili neko sranje u tom glupom šeširu?
-Također si dobar nosač oružja. -Što to znači?
Mislim da to znači da nosiš moja oružja u ruksaku
i daješ mi ih kad i ako ih trebam?
Ljudi, karta...
-Mijenja se. -Kako misliš?
-Što piše? -Ne puno, ali ovoga prije nije bilo.
Piše: "Moćna rika."
-To mi se ne sviđa. Odustajem. -Što još?
Dobro, ovdje piše: "Iz dubina."
Vodenkonj je došao iz dubine. Onaj koji…
Ona stvar koja je učinila ono. Idemo dalje.
Onda je Moćna rika druga razina.
Kuda ćemo?
Dobro. Ako je to ovo…
A ono je ovdje…
Točno ovdje, čini mi se.
Kakva je ovo igra?!
Bježite!
Čekajte!
Hajde, noge!
Zašto tako sporo trčim?
Bože moj!
Ovo je sranje!
Razdvojite se!
Bože.
-Idemo! -Imaju golemo oružje!
Zaista, Spencer?
-Daj mi ruksak. -Zašto?
U ruksaku su moja oružja!
Dolje.
Tvoja oružja?
-Ne osjećam… Što je ovo? -To! Bumerang je moja prednost.
-Što ćeš s njim? -Valjda ću ih ubiti.
-Time? -Imaš bolju zamisao? Pazi!
Gledaj ovo.
Bravo.
Da vidim imam li lopticu koju ćeš baciti i ništa ne postići?
-Čekaj. -O, ne.
Upalilo je!
-Dolaze! Moramo ići! -Ne mogu im pobjeći.
-Moramo ići! Popni mi se na leđa! -Radije bih umro.
-Skoči! -Ne, umrijet ću.
Spusti me! Spencer! Spusti me!
Je li ovo šala?
Ne!
-Moramo skočiti! -Što?!
Radije bih učinio bilo što drugo!
-Skačite! -Martha!
-Moramo skočiti! -Ne znamo koliko je duboko!
Moramo!
-Skočit ćeš. -Ne!
Skači!
Mislim da sam dobio srčani udar. Teško dišem.
To je bilo najveće poniženje u mom životu. Nemoj to ponoviti!
Progutao sam mnogo vode.
Pogodili su me.
O, ne.
Martha?
-Što joj se to dogodilo? -Je li mrtva? Je li umrla?
Čekajte malo.
Koji se vrag doga…
-Miči se! -Jesi li dobro?
Mislim da jesam.
-Miči se, zaboga! -Mičem se!
Nikog nije briga jesam li ja dobro? Jesam li ja čovjek sletište?
To sam i mislio. Svatko ima tri života.
Ove tetovaže na našim rukama…
Isuse, pogledaj kolika je.
Spencer! Što si govorio?
To je broj naših života.
Bethany je pojeo vodenkonj i ima samo dvije crte.
Točno.
Čekaj, što ako iskoristimo sve živote?
To obično znači…
-Kraj igre. -Kako misliš, kraj igre?
-Želiš reći da možemo umrijeti? -Nisam siguran, ali…
Nisi siguran, gospodine genijalče za videoigre?
Nikad nisam bio u igri! Nisam siguran, ali da,
bojim se...
da bismo svi mogli umrijeti.
To me trenutačno najviše muči.
Onda nađimo dio koji nedostaje.
Dobro.
Čini se da je s druge strane planine selo. Možda je ondje tržnica.
-Idemo. -Čekajte.
Prvo moram pišati.
Bojim se ovog cijeli dan, ali moram i ja.
Mogu li doći s tobom da mi pokažeš kako se to radi?
Možda ću trebati tvoju pomoć.
Dobro. Pomoći ću ti.
-Kako ovo ide? -Otkopčaš hlače, izvadiš ga i pucaš.
Ne zaboravi ciljati, to je važno.
O, Bože. Doslovno imam penis na tijelu.
-Martha, dođi vidjeti moj penis! -Ne, hvala!
-Prvi ga put vidiš? -Da, nisam htjela gledati.
Ja sam svoj pogledao nakon 20 sekundi.
Mogu ti reći da mi je drago što sam jednu stvar donio izvana.
-Što radiš?! Gledaš? -Oprosti.
-Ne gledaj! -Da, nikad ne gledaš. To je pravilo.
Dobar dečko! Idemo polako i nitko neće nastradati. Što sad?
Pucaj!
-I ne zaboravi ciljati! -Opet s ciljanjem? Što ti se dogodilo?
Nemojmo o tome u miješanom društvu.
-Ovo je mnogo lakše! -Fora, zar ne?
Da, imaš držak.
Ludo je što ovo upravo ne stavljam na Instagram.
-Bravestone. -On i svi ostali.
Pobjegli su?
Izgubili smo ih u džungli.
Trebao sam znati.
Kako to mislite?
Dozvat ću svako biće i svakog vojnika da ih ulove i vrate ono što je moje.
Nađi ih.
Pazite na tlo. Neravno je, ne želim da netko ugane gležanj.
-Meni se to dogodilo u kampu. -Daj šuti!
Dobro.
-Posudiš mi sako? -Da.
-Hvala. -Što radiš?
Imam osjećaj da nosim bikini u školi.
Mene su za to poslali ravnatelju.
-Naravno. -Noah voli kad se razgolitim.
-To je ključ naše veze. -Fuj.
Malo previše osuđuješ? Ne mogu progovoriti kraj tebe.
I ne poznaješ me, ali odlučila si me mrziti.
Čekaj malo. Ne mrzim te.
-Ne? -Ne.
Ma... Ti živiš u balonu seksi cure.
Svi se ponašaju kao da si princeza ili stvar.
Možda zato malo previše misliš samo na sebe.
Istina.
Ali ne misliš li da možda toliko osuđuješ
zato što se bojiš da te ljudi neće voljeti, pa ti ne voliš njih?
Ne.
Možda.
Onda dobro.
Samo kažem da si komad. Prihvati to.
Hvala.
Valjda.
Dosta mi je ove igre. Miči mi se s puta.
-Zašto se na mene ljutiš? -Zašto? Ozbiljno me to pitaš?
Zbog tebe sam izbačen iz momčadi i zapeo sam u ovom... Što god to bilo.
A pitaš se zašto nismo prijatelji.
Nismo prijatelji jer nisi htio zapeti u Jumanjiju? Ne bih rekao.
Nismo prijatelji jer nisam dovoljno kul, pa si se pravio da me ne znaš
dok ti nije trebalo pisati zadaću jer sam ne znaš.
Jasno da ne znaš ništa o širenju na zapad.
Vidiš ovo? Znaš što?
Nisam glup, Spencer. Tražio sam jednu jednostavnu uslugu.
Tražio sam uslugu da me ne izbace i ti si zabrljao.
Sad ne mogu raditi jedinu stvar koja mi ide i ti si za to kriv.
Trebao bih te prebiti.
-Volio bih da pokušaš. -Molim?
-Dobro. Vidim što se događa. -Dečki!
Misliš da bih te se trebao bojati jer imaš 195 cm i 120 kg.
Možda.
Slušaj. I dalje si onaj dosadni klinac kojeg se rješavam od sedmog razreda.
Ništa se nije promijenilo. Nemoj da ti namlatim ovo novo tijelo.
Budalo.
-Ne! -Spenceru!
Spenceru!
-Ubio si ga! -Fridge, ti si luđak!
Opustite se. Vratit će se on.
Nemoj mi govoriti da sam budala.
Nemoj me gurati.
-Ili što, Spencer? -Ili ću ja gurnuti tebe.
Ošamario si me?
Šamarat ćeš me?
-Fridge, ne. -Da.
Želiš udarac?
Dosta!
Ne možemo tratiti živote.
Trebamo jedan drugoga.
Htio ti to ili ne...
moramo ovo učiniti zajedno.
-Možeš li to reći još jedanput? -Moramo to učiniti zajedno?
Ali vatreno. Možeš li to kontrolirati ili se događa prirodno?
Samo se dogodi prirodno.
-Što trebamo? -Naći nestali dio karte.
Samo ćemo pitati gdje je?
Ne, razgledat ćemo ovo mjesto, ali najvažnije je biti diskretan.
Obroci! Kupite obroke!
Ima li itko novca? Umirem od gladi.
Obroci! Kupite obroke! Obroci!
Dečki, mislim da nam igra govori da si napunimo zdravlje.
-Moramo jesti. -Prestani to raditi.
Ovo je super. Nisam jela kruh od devete godine.
-Ozbiljno? -A odakle mi ovi trbušnjaci?
Daj da kušam.
-Čekaj, što je to? -To je moj slavni kolač.
Kolač?
-Rekla si da je ovo kruh. -Zaboravila sam kakvog je okusa.
Kako možeš zaboraviti…
Što? Nešto mi se događa?
-Ne. -Tresem li se? Jesam li se osipao?
Ne.
-Jesam li još crn? -Da.
Dobro. Dobro, zar ne? Sve je u redu.
U redu je. Vjerojatno su mislili da volim kolače.
Da im ne mogu odoljeti. Sve je u redu…
Koji vrag?!
Kao što rekoh, treba biti diskretan.
-Rekao si i da jedemo. -Obroci!
Bolje ti je da začepiš!
Doktore Bravestone, dobro da ste ovdje! Jumanji vas treba!
Hvala. Drago mi je što sam ovdje.
Pitaj za dio koji nedostaje.
Da. Zdravo, ja sam Bethany. Mislim, profesor Shelly... Nešto.
Ja sam doktor za karte i imam kartu kojoj jedan dio nedostaje.
Dr. Bravestone, dobro da ste ovdje! Jumanji vas treba!
Bezobrazno.
Moramo pronaći dio koji nedostaje.
Ono što trebate u košari se krije.
Jedan krivi pokret dovoljan je da ubije.
Vjerujte si i ne trepćite.
Dio koji nedostaje nije ono što mislite.
-Ajoj. -Sretno, moćni junače.
-Jumanji… -Treba te. Znamo.
Rekao si to nekoliko puta.
Dakle…
Mislite li...
da je unutra zmija ili nešto?
Da.
-To mi zvuči kao posao za tebe. -Zašto?
Ti si moćni junak. Čuo si ga. Jumanji te treba. Kreni.
-Ne želim! -Hajde!
Crna mamba!
To je crna mamba! Samo 0,25 mg njezinog otrova može ubiti odraslu osobu.
Osjetiš trnce u udovima, zapjene ti se usta, dobiješ vrućicu
i ataksiju, gubitak kontrole mišića.
Kako to znam?!
-Što ćemo? -Jesi li vidio još što?
Nisam stigao!
Dobro. "Vjerujte si i ne trepćite."
-Ljudi, to je natjecanje u zurenju. -Što?
-Što ti je? -Razmislite. "Ne trepćite"?
Ima pravo.
Učili su nas da ne bježimo od čegrtuša. Netko je treba gledati u oči.
-I ne treptati. -Spencer će uzeti ono što je unutra.
Zašto opet ja?
-Ti si Bravestone. -Dobro. Tko dobro bulji i ne trepće?
-Meni to sjajno ide. -Onda je ovo tvoj trenutak.
Hajde, Bethany.
Reci kad.
Sad.
Što ćemo?!
-Moraš joj iščupati očnjake. -Što?
Treba joj povući usta iza slijepe točke da se dezorijentira
i paziti na otrovne žlijezde i sekundarni otrovni kanal.
Onda joj iščupaš zube…
Iz glave.
Ipak nije bilo natjecanje u zurenju.
"Vjerujte si i ne trepćite."
Vjerovali ste mi i ja sam zmiji iščupao očnjake.
-Uspio sam. Ja sam to učinio. -Da. Jesi.
-Hvala ti. -Ma nema frke.
Ljudi, ovo ne izgleda kao dio karte.
Dio koji nedostaje jest slon?
Čekaj, nešto piše na omotu.
"Kad me vidite, počnite s usponom."
Počnite s usponom? Kad vidimo slona?
Iščupao sam zmiji očnjake.
Pretpostavljam da trebamo tražiti slona? To je sljedeća razina igre?
-Hej! -Bježite!
Pazite!
-Skači! -Idemo!
Moram te upozoriti da mislim da vrlo snažno udaram.
Pariraj.
Pariraj, izbjegni, blokiraj!
Aperkat.
Sagni se! Razbij glavu!
Paf!
Sagni se! Blokiraj! Bam!
Izbjegni! Udari!
Baci ga u zid!
Ovo je ludo.
Započnimo.
S čime?
Spremi mi ga u ruksak.
Izbjegni! Razbij glavu! Baci ga kroz strop!
Zdravo, doktore. Dugo se nismo vidjeli.
Mislim da imaš nešto što pripada meni.
Samo želimo otići kući.
-Hajde, dođite! Brzo! -Ulovite ga!
Idemo!
Ovamo! Hajde! Brzo!
Pratite me i radite točno što vam kažem. Idemo.
-Bože, presretan sam što ste ovdje. -A ti si?
Presretan. Vidio sam vas na tržnici i pomislio: "Nema šanse."
A onda sam pomislio da… Leđa uza zid!
O, Bože!
Idemo dalje.
-Pazite kuda hodate. -Tko si ti?
-Da, i tko misliš da smo mi? -Da, oprostite. Moja greška.
-Malo ću se vratiti. -Ti si pilot? Hidroplan nešto.
Da, to sam ja.
Čekaj, ti si lik koji je bio zauzet. I ti si u igri?
Maknite se s bijelih cigli… I stanite.
Guba.
Ova je igra sranje.
Dobro. Uzet ću ovu dasku.
Pratite me.
Pazite. Ovo je grozan način da umrete.
Tako.
Hajde.
Mogu ja to. Iščupao sam zmiji očnjake. Imaj malo poštovanja.
Dobro.
-Zdravo. -Bok.
Idemo.
Uglavnom, ja sam Alex.
Spencer Gilpin.
Martha, Fridge i Bethany.
-Bethany? Ti si cura? -Žena.
U stvarnosti bi je htio prasnuti.
Pobjegli su. Netko im je pomogao.
-Hidroplan. -Sigurno je ispuzao iz svoje rupe.
Žao mi je, šefe. Neće se ponoviti.
Znam da neće.
-Što radiš? -Koktel, moja prednost uz pilotiranje.
Iako su me srušila dva orangutana u lovcima. Možda ipak nisam tako dobar.
Uglavnom, uzdravlje.
-Hvala. -Ništa.
-Još nikad nisam pila alkohol. -Ni ja.
-Znaš što? Koga briga? -Živjeli.
-Ja sam gotova. -Dobro je.
-Mogu li dobiti još? -Alex, što je s ovim svijećama?
Citronela. Komarci su moja slabost,
što je loše kad živiš sam u otvorenoj kolibi u džungli.
Samac je.
Tko je ovo? Tko je Alan Parrish?
ALAN PARRISH BIO JE OVDJE
On je izgradio kolibu.
-I drugi su ljudi bili ovdje? -Da, ovo je njegova kuća.
-Ja ovdje samo živim. -Alex, reci mi. Koliko si dugo u igri?
Teško je reći. Vrijeme ovdje čudno prolazi, ali barem nekoliko mjeseci.
-Nekoliko mjeseci? -Ne mogu prijeći hangar s vozilima.
-Što je to? -To je sljedeća razina.
Prvi put moj balon nije htio poletjeti,
a onda se dogodilo ono s avionom što sam spomenuo.
A kad mi je ostao jedan život, shvatio sam da sam nadrapao
i da sam neću moći izaći odavde.
Nisam se mogao nositi s polovicom stvari koje su me napale.
-Ne možeš ubiti crnu mambu margaritom. -Bome!
Za to trebaš zoologa.
Alex, možemo si pomoći. Dugo si ovdje i poznaješ igru.
-Svi zajedno imamo mnogo prednosti. -Da. Zapravo nam dobro ide zajedno.
Ne znam, stari. Ako još jedanput zabrljam, gotov sam.
Strah me i pomisliti na povratak u hangar s prijevoznim sredstvima.
-Neću umrijeti ovdje. -Samo se moramo držati zajedno.
Tako možemo pobijediti. Znam to.
Bože! Ti si naš dio koji nedostaje. Tebe smo trebali naći!
Trag je bio otići na tržnicu i naći dio koji nedostaje? To nije bio slon.
-To sam bio ja? -Da.
Ekipo...
-Idemo. -Da!
Spencer, hoćeš li popiti tu margaritu?
Ovo je dobra margarita.
Eno ga. Hangar s prijevozom. Unutra ima svakakvih vozila.
Moramo doći do vozila, prijeći kanjon i doći do kipa Jaguara.
Vidim hangar i kanjon,
ali ne vidim kip, što je čudno jer je on najvažnija i golema stvar.
To je ona rekla.
-Jesi li pijan, Fridge? -Što ti je? Ne, nisam pijan.
-Pijan je. -Popio sam tri male margarite.
-Upola si manji nego inače. -Štogod.
-Alex, kako ćemo proći kraj čuvara? -Zadnji put čekao sam da odu.
-Koliko je to trajalo? -Tri tjedna.
-Umrijet ćemo! -Dobro. Plan B.
Možda postoje druga vrata, ali prvo im moramo odvratiti pozornost.
Znam. Ja stalno odvraćam pozornost muškarcima.
On ima igrice, ja to.
Bethany, oprosti, ali nemaš opremu...
Opremu.
Ne ja.
-Što? -Očijukaj s njima.
-Odvrati im pozornost. -Ne!
Ne mogu očijukati s nekim vojnicima koje ne poznajem.
-Znam, ali nemamo bolji plan. -Ne razumiješ. Zaista ne mogu.
Ne znam razgovarati s muškarcima. Grozna sam.
Dat ću ti smjernice.
Ne, žao mi je. Moramo smisliti drugi plan. Neću…
Neću to učiniti.
Samo im odvrati pozornost da uđemo u hangar.
Mislim da ne mogu, ja zapravo nisam neka opaka cura.
Što ti je? Totalno si opaka.
Ti možeš sve.
Predivno, Spencer. Da vam organiziram večeru uz svijeće?
Ili možda želite krenuti?
Dobro. Pokaži mi kako se to radi.
-Nastava je počela. Idemo, curo. -Dobro.
Gledaj i uči.
-Hej, što si mislio s tom večerom? -O čemu ti to?
Rekao si to za mene i Marthu.
Sviđaš joj se, Spencer.
Što?!
Što se flertovanja tiče, moraš ih natjerati da te gledaju
a da ne znaju da ti znaš da te gledaju.
Kad ti se obrate, možeš biti glupa, zainteresirana ili zločesta.
-Sve ovisi o muškarcu. -Ovo mi je i san i noćna mora.
Neću to shvatiti osobno.
Kosa je sve. Diraj je. Miči je. Igraj se.
Mnogo je miči. Hipnotiziraj ih.
Zabaci je ovako. Sad spusti oči.
Glava dolje, brada gore, velike oči.
-Sad blistaj. -Što?
Kao cura iz animea. Blistaj.
Treba to doraditi.
-Zaista misliš da joj se sviđam? -Zašto razgovaramo o tome?
-Što ako me pokuša poljubiti? -Uzvrati poljubac!
Što ako me pokuša poljubiti bez upozorenja?
-Što ti je? Zar se nikad nisi ljubio? -Hoćeš li reći cijeloj džungli?
-Saznao sam gdje je bočni ulaz. -I ja sam nešto saznao.
Nemoj mu reći!
Prijeđimo na tvoj hod. Ne žuri se. Potrudi se. Poput predivne gazele.
Ili konja. Visoki koraci. Noga ispred noge. I idemo. Bum…
Ne tako. Ajoj.
Privuci pozornost na usne. Malo ih ovako gricni.
Grickanje je važna stvar, curo.
Dobro! Tako je bolje. Sad se nasmiješi. Izgledaš uplašeno.
-Bože, tako si smiješan. -Tako si smiješan.
-Mislim da mi je krenulo. -Jest. Sad malo razdvoji usne.
Ne odvratno, samo opušteno. Sad dotakni nepce jezikom. Ovako.
-Ovako? -Ovako.
-Ovako?
-Mislim da si spremna. -Sjajno.
Dobro. Očijukaj kao da nam životi ovise o tome. Jer ovise.
Eno vrata. Samo trebamo nešto da prerežemo žicu.
Fridge, imaš li takvo što u ruksaku?
Da, trebao bih imati. Što… Evo, imam škare za žicu.
-Izgleda li ti to kao prikladan alat? -Savršen je.
To ti je moć ruksaka.
Ljudi, mislim da će upaliti.
I ja. Koka je, a oni tipovi ne upoznaju mnogo novih ljudi.
-Koka? -Ne kao Cindy Crawford,
ali za Jumanji je bomba.
Bomba?
-Cindy Crawford? -Nju si odabrao?
Samo kažem da bi sigurno htjeli furati s njom.
Alex...
Što misliš, koja je ovo godina?
-Kako misliš? -O, ne.
Pa 1996. je.
-Ti si Alex Vreeke, zar ne? -Da, tako je.
-Misliš na Jezivu kuću? -O čemu govorite? Kako me znate?
-Alex, ne znam kako da ti ovo kažem… -U igri si 20 godina!
Ja to ne bih tako učinio.
-Što?
-Ne. Šalite se? -Ne. Alex Vreeke.
Svi u Brantfordu znaju za tebe.
Ti si dečko koji je nestao.
Prije 20 godina.
Dvadeset?
Da, 20 godina, stari.
Ne znam kako da ti ovo kažem, ali Cindy Crawford ima 50 godina.
Ali i dalje je koka.
Dobro.
Eno je.
Hej...
Odvest ćemo te kući.
-Da.
Što joj se događa s guzicom?
-Što si joj rekla da učini? -Je li uganula gležanj?
Nikad nije očijukala. Pusti je.
Zdravo, mlada damo.
Što radiš ovdje sama?
Zdravo, dečki. Mislim da sam se izgubila.
Možete li mi pomoći?
Zdravo, mlada damo.
Što radiš ovdje sama?
Tako ste zanimljivi i smiješni!
Što radi? Kukac joj se zapetljao u kosu?
-Zaboravila je na svu obuku. -Idemo.
Čekajte! Moram vam reći o knjizi koju čitam.
O mikrobiologiji je. To mi je jedna od najdražih biologija.
Zdravo, mlada damo.
Što radiš ovdje sama?
Ti si opaka.
Hej!
Volite li plesati?
Što uzeti?
Mrzim ovo mjesto.
Njezina prednost jest borbeni ples.
-Alex, što misliš? -Što?
Koje ćemo vozilo uzeti?
-Ne znam, rekao sam ti… -Moramo letjeti. Helikopter?
Rekao sam ti da ne znam!
Razvaljuje ih. To je naša cura.
To, kraljice!
Uništava ih!
Samo tako, curo!
To!
Ti si moja junakinja!
-Moramo ići. -Naučit ćeš me tući se. Zagrli me.
-Uspjela si! Zagrli me, curo! -Sjajan trenutak, ali nemamo vremena.
Dolaze luđaci na motorima. Idemo.
-Hidroplan! Moramo poletjeti. -Ne. Ne mogu.
Rekao sam ti da nisam dobar pilot.
Idemo školskim autobusom.
Ne možemo pobjeći motorima u autobusu!
Možda si trebao odabrati helikopter.
Ne mogu! Ne želim umrijeti!
Malo sam izvan sebe.
Dobro.
Ja ću.
Koliko teško može biti? To je helikopter. Pritisneš gumb…
Ovo će se zavrtjeti. Nakon toga ima ona poluga.
Tako se ide naprijed-natrag.
Sve će biti u redu kad poletimo.
Samo moram… Nema stube, pa… Samo da vidim. Vjerojatno mogu…
-Ulazite, ali pazite. -Ne, pijan si!
Fridge, pijan si. Daj mi ključeve.
-Ja... -Alex.
Ako sam se ja mogla boriti, ti možeš letjeti. Znam to. Hajde.
Alex.
Sad te trebamo.
Sjeti se, ti si dio koji nedostaje.
Hidroplan McDonough javlja se na dužnost. Idemo, ljudi.
-Što je? -Nešto je pokvareno!
-Što? -Držite se!
O, Bože! Umrijet ćemo!
-O, Bože! -Ne ide gore!
-Što? -Uništen je kolektiv!
-Što? -Kontrolira ploču za rotore i nagib.
Tako se penjemo i spuštamo!
-Ljudi? -Ovo ne može biti dobro.
To ne može biti dobro.
Albino nosorozi!
Endemska su vrsta. Golemi su, bijeli, strašni, glupi i jedu ljude!
Ne!
-Približavaju se! -Počinje me mučiti želudac.
-Popni se! -Ne mogu!
Popio sam previše margarita.
-Ljudi, što ćemo?! -Popravit ću helikopter.
-To! -Što da radim?
Spoji šipku za kontrolu sa zakretnom pločom ispod rotora!
Šipka, zakretna ploča, ispod rotora. Odmah se vraćam!
-Spencer, što radiš?! -Požuri se!
-Čuvaj se! -Ma samo se požuri!
Stat ću na ovo
i dovući se do ovih smrtonosnih lopatica. Dobro.
Evo zakretne ploče. Ovdje je šipka.
-Spencer! -Ubrzaj, Alex!
Spencer!
Požuri se! Popravi ga!
-Bože! -Ponestaje nam vremena!
-Popravi ga! -Ne!
Jesam!
Preživjeli smo! Uspio si! Mislio sam da ćemo umrijeti! To!
-Lijepo! -Hvala.
To je bilo strašno!
Ups.
Što je bilo?
Ispao mi je dragulj.
-Što? -Ispao ti je?!
Nagnuo sam se misleći da ću povratiti, ali nisam i ispao mi je.
-Trebamo prokleti dragulj! -Znam.
To je ludi dio. Znam da ga trebamo. Sad smo u nevolji.
-Okreni se. Moramo otići po njega. -Da, okreni se. Otvorite oči!
Tražit ćemo ga grupno.
Eno! Vidim ga!
-Što rade? -Čini se da ga štite.
-Kako ćemo ovo učiniti? -Ne znam.
Moraš po njega, prijatelju.
Što trebaš? Svoj bumerang? Možda škare? Francuski ključ? Vezice?
Ja sam tvoj nosač. Dat ću ti sve što trebaš. Samo reci.
-Što? -Oprosti, stari.
Zašto?
Okreni nas!
-Ne!
K nozi! K nozi! Stanite! O, Bože!
-Alex, zarotirat ćeš nas u stranu. -Što?
Kad ti kažem, zarotiraj nas 90° udesno!
Sad!
Gurnuo si me iz helikoptera, kretenu!
-Nevjerojatan si, Spencer. -Hvala.
-Odličan si pilot, Alex. -Hvala.
I ti, Spencer. Bio si nevjerojatan!
-Hvala, ali on je bio sjajan. -Oprostite.
Oprostite! Ja sam bio ljudska žrtva.
Nemate pojma što se nalazi ispod onih nosoroga i ne želite znati.
Vidio sam mnogo stvari. I osjetio sam ih na licu.
Stvari koje nikad neću moći izbrisati iz pamćenja.
Smiješno vam je. Hajde, smijte se.
Ljudi, pokušavam prijeći ovaj kanjon već 20 godina.
Znate li koliko je ovo važno?
Komarac.
Ne! Alex, ne!
Alex, ne. Reci nešto. Probudi se.
-Umire. -Ne možemo to dopustiti! Preblizu smo!
-Zna li itko prvu pomoć? -Prvo kompresije pa umjetno disanje.
Jedan, dva, tri!
Kako se ovo radi?
Uhvati ga za nos, otvori usta i spoji usne.
Dvaput puhni i onda ponovi.
Hajde, Alex.
Bethany, stani! Tvoja tetovaža!
Čini se da mu daješ jedan svoj život.
-To mi je u redu. -Što ako ti zatreba?
Želim da se i Alex vrati kući.
-Što se dogodilo? -Alex, Bethany ti je dala svoj život.
-Bethany, jesi li dobro? -Da.
Je li to istina? Dala si mi život?
Da, naravno.
Hvala ti.
-Što gledaš? -Imaš problem.
O, Bože! Ove su stvari lude!
Dvadeset godina?
Da, čini se.
Znaš, stalno razmišljam o svojim jadnim roditeljima.
O tome što su proživjeli. A zašto?
Zato što sam sjedio u skrovištu i bojao se proći igru.
Oprosti. Nisam te htio gnjaviti time, ali lako je razgovarati s tobom.
Ne, razumijem. Katkad je lako usredotočiti se na svoje stvari
i zaboraviti da i drugi ljudi imaju probleme.
-To je duboka misao. -Hvala.
Otkako sam izgubila telefon, druga su mi se osjetila izoštrila.
Znači li telefon nešto drugo u budućnosti?
A ti, Alex? Kakav si ti u stvarnosti? Koja je tvoja furka?
Metalac sam. Bubnjar, kao i moj tata.
Bok.
-Bok. -Što radiš?
-Punio sam čuture. -Fora.
Da.
Drago mi je što si ovdje.
-Želim ti nešto reći. -Da?
I želim ti reći sad
jer sljedeći put možda više neću biti hrabar.
Sviđaš mi se, Martha.
Baš mi se sviđaš.
Onako, totalno mi se sviđaš.
-Zaista? -Da.
I to još od sedmog razreda.
Zaista?
Opa. Mislim da se ovo još nikad nije dogodilo.
-Kako misliš? -Nikomu se još nisam sviđala…
Ne mogu vjerovati da ovo radim. Ne govorim ljudima što…
I ti se meni sviđaš, Spencer.
-Zaista? -Da!
Pametan si, drag i sladak. Da, dosta mi se sviđaš.
Čekaj.
Sigurna si da to nije zbog… Svega…
Što? Bože, ne! To nije moj tip.
-Meni se sviđaju šmokljani. -Zaista?!
Ja sam šmokljan!
-To je bilo grozno. -Nikad se nisam ljubila.
-Ne? -Nikad.
-Prvi put… -Nisam ni ja...
-Dobro, super. -Nikad ne bi rekla, zar ne?
Dajte! Ne želim to gledati, ne danas.
Dok ste si vi izjavljivali ljubav, ja sam našao Jaguara.
Idemo. Bože!
-Eno ga. -Eno ga.
Krenimo.
Mislim da samo trebamo pratiti ovaj put.
Ne, ne može biti tako jednostavno.
-Zaštitnici.
Što to znači?
Samo je jedan način da saznamo.
Fridge, daj mi dragulj.
Spencer.
-Nešto će se dogoditi. -Mrzim te bubnjeve.
Samo ćeš otići onamo?
Ne.
Igra želi da pratimo put.
To je zamka.
"Kad vidite slona, počnite s usponom."
-Ići ću kroz krošnju. -Krošnju?
-Da. -Misliš da je u tome stvar?
Mora biti.
To je taj potez.
Posljednja razina igre.
I prilično sam siguran da je ovo posao za Bravestonea.
Je li on to govorio o sebi u trećem licu?
Mislim da je to četvrto lice.
-Kako mu to uspijeva? -Penjanje mu je jedna od prednosti.
Razumijem.
Ja eksplodiram od kolača.
-Ne! -Bože!
-Spencer! -Spencer!
Spencer!
O, Bože. Pantere.
Ne.
To su jaguari.
Spencer!
Bože, jesi li dobro?
-Mislim da jesam. -Još imaš dragulj, zar ne?
-Da. -Hvala Bogu.
-Što se dogodilo? -Ne želim o tome.
-Dobro, trebamo novi plan. -Da.
-Totalno. -Spencer, imaš li kakvu zamisao?
Možemo li na trenutak razgovarati?
Sad?
Što se događa?
Ne mogu ja ovo.
-O čemu govoriš? -Ne mogu ja ovo.
Komu ja lažem? Ja nisam pustolov. Nisam zapravo hrabar.
Vidio sam kako visiš iz helikoptera.
Lakše je biti hrabar kad imaš viška života.
Mnogo je teže kad imaš samo jedan život.
Uvijek imamo samo jedan život, stari.
To je sve što dobijemo. Tako to ide.
Pitanje je kako ćeš ga živjeti.
Koji ćeš tip odlučiti biti?
Jesam li ja to citirao ravnatelja?
Što mi ova igra radi? Moram izaći odavde. Gledaj.
Možemo mi to.
Uspjet ćemo zajedno.
-Zajedno. -Zajedno.
Dobar si prijatelj, Fridge.
Dobro.
Dobro. Ne razumijem se u videoigre, ali razumijem se u nogomet.
One munjevite mačke koje jedu ljude su Zaštitnici.
-To znači da nam treba dobar napad. -Ljudi.
-Moramo ići. -Dobro. Ovako ćemo.
Raširit ćemo se i odigrati akciju dvostruki obrnuti hladnjak.
Bethany, ti idi lijevo. Ja ću desno.
Alex, ti ćeš navući obranu da Spencer može proći po sredini.
-Ja idem sa Spencerom. -Ne. Moraš učiniti nešto drugo.
Volite li plesati?
Hej! Ovamo! Ulovi me!
-Hvala. -Ništa.
Idi do kipa! Kreni!
Čovječe. Dobro. Ostani miran. Nemoj paničariti.
Stani!
Slon i miš.
Što ima? Ja sam Miško Finbar, zoolog.
Zoolog i...
tip s ruksakom.
Daj mi dragulj ili će tvoj prijatelj umrijeti.
-Nemoj mu ga dati! -Tišina!
Stani!
Uzmi mene.
Daj mi dragulj.
Ne mogu.
-Pet, četiri… -Ne mogu ti dati dragulj.
-Tri… -Spencer.
-Dva! -Nemam ga!
Zoologija, kujo!
Ne!
Seronjo! Jadan si!
-Slon. -"Počnite s usponom."
Pusti je!
-Penji se, dodat ću dragulj. -Martha.
-Vjeruj mi. -Dobro.
Kreni!
Hajde, Martha!
Alex!
Ja ću to uzeti.
Kraj igre.
Ne bih rekla.
Otrov je moja slabost.
Hajde, Spencer!
Ne.
To!
-"Ime mu zazvati." -Zazovite njegovo ime!
-Svi zazovite njegovo ime! Jumanji! -Jumanji!
Jumanji!
-Mislim da smo uspjeli. -Pobijedili smo.
Ljudi, eno Nigela. Nigel.
Bravo, neustrašivi pustolovi! Razbili ste kletvu!
Jumanji vam zahvaljuje! Obavili ste svoj posao.
Nažalost, sad se razdvajamo.
Hidroplan McDonough, daj da ti stisnem ruku.
Alex.
Zbogom, profesore Oberon.
Vidimo se, stari.
-Ti ćeš mi najviše nedostajati, Miško. -Vodi me odavde.
Sretno, Razbijačice Ruby.
Čekaj.
A da se ne vratimo?
Jednostavno…
Volim biti ovakav. S tobom.
Onda možemo biti ovakvi svaki dan.
Vrati se kući.
Doktore Bravestone.
Nigel...
Spreman sam poći kući.
Sretno, dobri čovječe.
Vidimo se, Bravestone.
-Bože. -To! Vratio sam se!
Više se nikad neću žaliti na svoje tijelo. Hvala Bogu.
Nedostajale ste mi.
Gdje je Alex?
Pogledajte.
Jeziva kuća?
-Mislite li… -To možda znači…
-Djede! -Bok!
Hej. Dođi! To je moja curica.
Dođi. Idemo pozdraviti baku.
-Alex? -Tata, možeš li nam pomoći?
Da!
-Lijepo drvce. -Da, nije loše.
-Tata, pričekaj. -Naravno.
Odmah se vraćam.
Bethany?
-Spencer? -Da.
Razbijačica Ruby?
A ti si onda Fridge.
Presretan sam što vas vidim. Sve vas.
-Vratio si se. -Jesam.
Igra me vratila onamo gdje sam počeo.
U 1996. godinu.
A tvoji roditelji i kuća…
Da, sve je u redu.
Sad si odrasla osoba. Imaš obitelj.
Da.
Ovo je Andy. A moja kći…
Moja kći zove se Bethany.
Nazvali smo je po curi koja mi je spasila život.
Presretan sam.
-Bok. -Bok.
Želiš ići kampirati?
U prirodu?
Da, ali nekamo gdje je sjajno. Sljedećeg ljeta? Što misliš?
-Jesi li dobro? -Bok.
Vidimo se poslije. Nakon nastave.
-Bok. -Zdravo.
-Bok. -Je li se dogodilo štogod zanimljivo?
-Ne, ništa mi ne pada na pamet. -Da.
-Jeste li razgovarali s Marthom? -Dopisivale smo se za vikend.
Jesi li ti razgovarao s njom?
Hej… Evo je.
Idi po nju, doktore Bravestone.
-Bok. -Bok.
-Zaista sam te htio nazvati. -Razumijem.
-Ne znam zašto… -Čudno je biti vani
i ne znati što se događa…
Što?
Vatreno.