1991 година
Не!
Желание.
Ръжда. Седемнадесет.
Зора. Пещ.
Девет. Добросърдечен.
Завръщане в родината.
Едно.
Товарен вагон.
Добро утро, войнико.
Очаквам заповеди. - Имаме мисия за теб.
Проникване и екстракция. Без свидетели.
Добра работа, войнико.
<<< УНАКС ТИЙМ < 2016 > UNACS TEAM >>>
Превод и субтитри: Владислав Владев а.к.а. E-Tle™
К А П И Т А Н А М Е Р И К А ГРАЖДАНСКА ВОЙНА
Лагос
Наши дни
Какво виждаш? - Редови полицаи.
Малко полицейско управление.
Тиха и спокойна улица. Добра мишена е.
Южно има банкомат, което значи... - Камери за наблюдение.
Обхващат улицата? - Компрометират пътя му за бягство.
Нашият човек не го е грижа дали ще бъде забелязан да се измъква.
Виждаш ли буса отсреща? - Червения ли? Хубав е.
Брониран е, тоест частна охрана, което ще е главоболие за нас.
Нали знаете, че местя предмети с ума си?
Да бъдеш нащрек трябва да ти стане втора природа.
Да са ти казвали, че си параноичка? - Не и лично. Защо, дочул ли си нещо?
Не изпускайте от очи целта ни. Не сме имали по-добро следа за Ръмлоу.
Не искам да го изпуснем. - Види ли ни, няма да ни е проблем.
Сам, виждаш ли боклукджийския камион? Проучи го.
Рентгенова картина.
Максимален капацитет.
Камионът е натоварен до горе, а шофьорът е въоръжен.
Таран е. - Почакайте.
Целта му не е полицейското управление.
Център за заразни болести
Броня тип AR15. Преброих общо седем цели.
Станаха пет.
Сам?
Четири.
Ръмлоу е на третия етаж. - Както го отработихме, Уанда.
Ами обгазяването? - Извлечи газа.
Опаковайте ги.
Капитанът е тук.
Ръмлоу държи биологично оръжие. - Заемам се.
Вече не работя по този начин.
Пазете се.
Сам, намира се в "хъмви", което се движи на север.
Отнесете го до точката за екстракция. Не ще им избягаме. Оставете колата.
Къде ще се срещнем? - Никъде.
Виждам и четиримата, разделят се.
Поемам двамата на ляво.
Оставиха оборудването си. Вирусът се намира в един от тях.
Ето те и теб, кучи сине.
Дълго време чаках този момент.
Не е в моя човек. Няма го.
Дръпнете се! Пазете се!
Остави оръжието си, иначе ще пусна вируса.
Пусни го! - Ще го направи!
Пратката е обезопасена. Благодаря. - Недей да благодариш на мен.
Няма да благодаря на това чудо. - Казва се Червено крило.
Все пак няма да му благодаря. - Сладък е.
Ела ми!
Това е задето стовари сграда върху лицето ми!
Добре се получи предвид станалото. - Кой е купувачът ти?
Беше наясно, че се познаваме. Твоето приятелче Бъки.
Какво каза? - Помни те.
Бях там. Разплака се, когато си спомни.
Докато не тикнаха мозъка му обратно в блендера.
Искаше да ти предам нещо.
"Моля, кажи на Роджърс, че тръгнеш ли си, правиш го."
А аз ще те повлека със себе си.
Боже мой...
Сам, трябва да...
Да помогнем на хората в южната част на сградата.
Да идем бързо там.
Събуди се, скъпи. Сбогувай се с баща си.
Кой е бездомникът на дивана?
Ето защо обичам да се отбивам на Коледа.
Точно преди да напуснеш града. - Недей така, ще учи в чужбина.
Къде? Как се казва момичето? - Кандис.
Направи ми услуга и гледай да не изгориш къщата до понеделник.
Добре е да знам кога се връщаш. Ще планирам партито си спрямо това.
Къде ще ходите? - С баща ти ще отскочим до Бахамите.
Ще се отбием и до едно място. - Пентагона, нали?
Не се тревожи, ще ви допадне менюто там.
Казват, че сарказмът е мерило за потенциала.
Истина ли е, ще постигнеш много. Ще ида за багажа.
Липсваш му, когато не си тук.
Честно казано ще ни липсваш.
Това е последният път, когато ще бъдем всички заедно.
Наясно си какво ще се случи.
Кажи му нещо. Не го ли направиш, ще съжаляваш.
Обичам те, татко. Зная, че си направил всичко по силите си.
Ето как ми се искаше да се случи.
Пресъздадени изменени спомени, още известно като ПИС.
Ще трябва да поработя над акронима.
Натоварващ метод, който извлича от хипокампа травмиращи спомени.
Не променя факта, че не са стигнали до летището,
нито нещата, за да избегна болката от спомена.
Включително и 611 милиона, отделени за терапевтичния експеримент.
Никой със здрав разум не би го финансирал.
Помогнете ми. Какво е мотото на МИТ?
Да създадем, разпространим и опазим познание.
Да работим с останалите, за да достигнем висини.
Вие или другите?
Освен това предизвикателствата пред вас ще са най-големите.
Пък и повечето сте разорени. Обаче предпочитам да работите.
От този момент всеки тук е равноправен реципиент на фондация "Септември".
Всички ваши проекти са одобрени и ще бъдат финансирани.
Без обвързване и такси. Просто променете бъдещето.
Още сега.
Сега ви представям и оглавяващия фондацията - Пепър Потс.
Идете да разчупите леда.
Направо ме оставихте без дъх.
Тони, щедър си. Толкова пари... Ще те питам просто от любопитство...
Част от тези пари ще бъдат ли достъпни за факултета?
Да, ужасно е, но ме изслушай. Имам идея за самоприготвящ се хотдог.
Тоалетната е натам, нали? - Простете за аутокюто, г-н Старк.
Не знаех, че г-ца Потс е отказала. Нямаха време да оправят текста.
Няма нищо. След малко се връщам. - Ще го обсъдим после.
Беше наистина мило това, което направихте за младежите.
Заслужават го. Пък и дава покой на съвестта ми.
Казват, че има взаимовръзка между щедрост и вина.
Но парите са си ваши. Разчупете колкото се може повече леда.
Нали?
Нагоре ли сте? - Не, на точното място съм.
Спокойно, не го правете.
Простете, професионално изкривяване.
Работя в държавния департамент. Човешки ресурси.
Отегчително е, зная. Помогна ми да отгледам сина си.
Горда съм какъв отрасна.
Казваше се Чарли Спенсър.
Убихте го.
В Соковия.
Не че има някакво значение за вас.
Смятате, че се борите за нас? Биете се единствено за себе си.
Кой ще отмъсти сина ми, Старк?
Мъртъв е. Като лично вас държа отговорен.
Единадесет от Уаканда са загинали
при сблъсъка между Отмъстителите и група наемници в Лагос.
Обичайно изолирани, те са били на посещение в Лагос по време на атаката.
Кръвта на хората ни е пролята на чужда земя.
Не само заради действията на престъпници,
но и поради безразличието на тези, заклели се да ги спрат.
Победата за сметка на невинни, изобщо не е никаква победа.
Кралят на Уаканда...
Какви законови правомощия има Уанда Максимоф за операция в Нигерия?
Вината е моя. - Не е вярно.
Включи отново телевизора, защото бяха доста конкретни.
Трябваше да взема бомбата, не ти да се заемаш с нея.
Ръмлоу спомена Бъки и...
Внезапно отново бях 16-годишен хлапак в Бруклин.
Загинаха хора.
Ще тежи на моята съвест. - Не, и на двама ни.
Работата ни...
Опитваме се да спасим възможно най-много хора.
Понякога не успяваме да спасим всички и трябва да живеем с мисълта за това.
Следващия път може и да не спасим никой.
Вижън, говорили сме за това. - Вратата беше отворена и сметнах...
Капитан Роджърс поиска да разбере, когато г-н Старк пристигне.
Благодаря ти. Идвам след малко. - Ще използвам вратата.
Също така е довел и гост.
Знаеш ли кой е? - Държавният секретар.
Преди пет години имах сърдечен пристъп.
Свлякох се, точно когато замахвах.
Оказа се най-хубавото в живота ми,
защото след 13 часа операция и троен байпас,
попаднах на нещо, което армията не ме научи за 40 години.
Перспектива.
Светът е безкрайно задължен на Отмъстителите.
Водили сте битки за нас.
Защитавали сте ни. Рискували сте живота си.
Докато за една голяма част сте герои,
други биха предпочели израза "извън закона".
А вие коя дума бихте употребил, сър? - Какво ще кажете за "опасни"?
Как бихте нарекли група свръхчовеци, ситуирана на територията на САЩ,
които нарушават суверенни граници и налагат волята си,
където си пожелаят и не ги е грижа за това, което оставят след себе си?
Ню Йорк.
Вашингтон.
Соковия.
Лагос.
Добре, видяхме достатъчно.
За изминалите 4 години не сте били ограничавани или под надзор.
Подобно нещо не може да бъде толерирано от държавите.
Смятам, че разполагаме с решение.
Соковския пакт. Одобрен е от 117 страни.
Гласи, че Отмъстителите не могат да останат частна организация.
Вместо това ще действат под надзора на комисия на ООН.
Само и единствено, когато тя прецени намесата им за необходима.
Отмъстителите са създадени да направят света едно по-безопасно място.
Вярвам, че сме го постигнали. - Къде са Тор и Банър, Капитане?
Изгубя ли няколко 30-мегатона ракети, несъмнено ще има последствия.
Компромиси и уверения. По този начин действа светът.
Повярвайте ми, на кръстопът сме. - Ще има и непредвидени случаи.
След три дни на среща на ООН във Виена ще бъде ратифициран пактът.
Ще го обсъдим.
Стигнем ли до решение, което да не ви се хареса?
Ще се оттеглите от активна служба.
Кливланд
Ехо?
Тази кола отвън вашата ли е? Бутнах я в бордюра.
Дайте да се разберем помежду си.
Искате ли да се обадите в полицията, също нямам нищо против.
Не, не искам полиция.
Благодаря ви.
Не сте се променил, полковник. Поздравявам ви.
Доклад за мисия: 16-ти декември, 1991 г.
Кой сте вие? - Казвам се Зимо.
Ще повторя въпроса си.
Доклад за мисия: 16-ти декември, 1991 г.
Как ме открихте? - Когато Щ.И.Т. беше разпуснат,
Черната вдовица направи файловете на "Хидра" публично достояние.
Милиони страници, повечето шифровани и трудни за декодиране.
Обаче аз притежавам нужния опит.
Търпение също.
Човек е способен на всичко, притежавали тези качества.
Какво искаш от мен?
Доклад за мисия: 16-ти декември, 1991 г.
Върви по дяволите!
"Хидра" е заслужила края си, така че няма да тежиш на съвестта ми.
Но трябва да използвам тази книга и кървави методи да получа нужното ми.
Не желая да се случва.
Ще умреш заради едната си гордост.
Да живее "Хидра"!
Секретар Рос има медал на честта, какъвто ти нямаш.
Да кажем, че приемем. Ще ни следят като група престъпници.
117 страни ще подпишат пакта, Сам. А за теб е нещо маловажно?
Вземи най-накрая страна! - Имам уравнение.
О, това всичко ще ни изясни.
Осем години след като г-н Старк заяви, че е Железния човек,
броят на свръхчовеци нарасна експоненциално.
За периода апокалиптичните събития са се увеличили пропорционално.
Намекваш, че сме виновни ли? - Казвам, че са взаимосвързани.
Силата ни търси предизвикателства,
а те от своя страна подбуждат конфликти.
А конфликтите са зародиши на катаклизми.
Надзор.
Това не е идея, която да отхвърляме с лекота.
Тони, нетипично мълчалив си.
Това е, защото вече е решил. - Господи, познаваш ме много добре.
Всъщност търпя главоболие от експеримента си.
Ето какво се случва, Капитане. Само и единствено болка.
Неприятно е. Кой е хвърлил кафе в мелачката?
Банда мотористи ли съм подслонил?
Между другото това е Чарлс Спенсър.
Чудесно хлапе. Инженер с компютърно образование.
Есента е щял да започне работа в "Интел".
Но първо е искал да постигне нещо преди да заседне зад бюрото.
Да види света и да бъде от помощ.
Не е отишъл до Вегас или Лодърдейл, както аз бих сторил.
Не е посетил Париж или Амстердам, което би било забавно.
Решил е да прекара лятото си в изграждане на домове за бедни.
Ще се досетите ли къде? Соковия.
Искал е да промени света, но не ще узнаем как,
защото сме стоварили сграда отгоре му, докато сме водили битката си.
Изобщо няма какво да решаваме. Трябва да бъдем държани под контрол.
Под каквато и форма да е, приемам го.
Не приемем ли ограничения, не сме по-добри от лошите.
Умре ли някой, докато си на пост, не значи да се отказваш, Тони.
Кой казва, че се отказваме? - Не сме отговорни за действията си.
Пактът само прехвърля вината. - Стив, това е опасно арогантно.
Става дума за ООН, не за съвета за сигурност, нито Щ.И.Т. или "Хидра".
Не, но се ръководи от хора с цели, а целите се менят.
Ето защо дойдох. Когато разбрах на какво са способни оръжията ми,
спрях всички производствени поделения. - Сам си взел този избор, Тони.
Подпишем ли, се отказваме от правото си на избор.
Ако ни пратят, където не мислим, че трябва да ходим?
Или е нужно да идем някъде, а не ни позволят?
Не сме съвършени, но безопасно е решенията да вземаме ние.
Не го ли направим, ще ни го наложат рано или късно.
Тоест ще дойдат за мен? - Ще те защитим.
Тони е прав.
Дори и така ще имаме свобода до известен смисъл.
Не каза ли на правителството преди години да ни целуне отзад?
Изказвам мнение. Допуснали сме някои публични грешки.
Трябва да върнем доверието в себе си.
Момент, аз ли нещо недочух или си на едно мнение с мен?
Ще ми се да си върна думите назад. - Не, без такива!
Впечатлен съм от действията ти. Точка по въпроса, печеля.
Починала е в съня си. - Ще тръгвам.
Лондон
Маргарет "Пеги" Картър
Ще поканя Шарън Картър, за да каже няколко думи.
Маргарет Картър беше позната на много като основател на Щ.И.Т.
Аз обаче я познавах като леля Пеги.
В офиса си държеше една снимка, на която беше заедно с Кенеди.
Като малка ми се струваше страхотно, но после беше високо стъпало.
Ето защо не съм казвала на никой, че сме роднини.
Веднъж я попитах как е овладяла дипломация и шпионаж по време,
когато никой не е очаквал това от жена.
Отговори ми: "Правиш компромиси, когато можеш. Не можеш ли, недей.
Дори всички да ти казват, че нещо е неправилно, има нещо правилно.
Дори целият свят да ти казва да отстъпиш.
Твой дълг е да се вкорениш като дърво,
да ги погледнеш в очите да им отвърнеш те да отстъпят."
Когато излязох от леда, си мислех, че всички, които познавам, са мъртви.
Когато научих, че е жива, извадих късмет да е до мен.
Тя също те подкрепяше.
Кой друг подписа? - Тони, Роуди и Вижън.
Клинт? - Каза, че напуска.
Уанда? - Още не е решила.
Отивам във Виена за подписването на пакта.
В самолета има достатъчно място.
Това, че е пътя с най-малко съпротива, не значи, че поемаме по грешния път.
Да останем заедно е по-важно от това как ще се подкрепяме.
От какво се отказваме да го направим?
Съжалявам, Нат. Не мога да подпиша.
Знам.
Тогава защо си дошла?
Не исках да оставаш сам.
Ела насам.
Виена
На извънреден конгрес на ООН 117 страни се събират,
за да ратифицират Соковския пакт.
Извинете, г-це Романоф. Подпишете се тук.
Благодаря ви. - Не, аз благодаря.
Едва ли някой от нас е свикнал да е под прожекторите.
Невинаги мненията са положителни. - Дотук се справяте добре.
Предвид последното ви пътуване до Капитола.
Не мислех, че ще се чувствате комфортно в подобна среда.
Не, не се чувствам. - Радвам се, че сте тук, г-це Романоф.
Защо? Не одобрявате ли ставащо? - Пакта, да. Не и политиката.
Двама души в стая могат да свършат повече от сто.
Стига да не трябва да местите пиано. - Татко?
Г-це Романоф. - Крал Т'Чака.
Позволете ми да се извиня за станалото в Нигерия.
Благодаря ви. Благодаря, че се съгласихте на това.
Жалко е, че капитан Роджърс няма да се присъедини.
Да, наистина. - Моля, заемете местата си.
Събранието започва.
Бъдещето ни зове. Приятно ми беше. Благодаря.
За човек неодобряващ дипломацията, се справяш доста добре.
Радвам се, татко.
Благодаря ти. - Благодаря.
Когато откраднатият ни вибраний бе използван за създаване на оръжие,
в Уаканда се запитахме какъв е заветът ни.
Загиналите в Нигерия бяха част от доброволническа мисия,
от страна дълго стояла в сянка.
Няма да допуснем нещастието да ни върне стъпки назад.
Ще се борим да подобрим света, към който искаме да се присъединим.
Благодарен съм, че Отмъстителите подкрепят инициативата ни.
Уаканда е горда да протегне ръката на мира...
Всички да залегнат!
Майка ми опита да ме разубеди да се записвам, не и леля Пеги.
Купи ми първия ми кобур за бедро.
Много практично. - Стилно при това.
ЦРУ са те разпределили тук?
В Берлин. Съвместна антитерористична служба.
Звучи интересно. - Нали?
Исках да те питам нещо. Когато ме следеше...
Тоест изпълнявах работата си?
Пеги знаеше ли?
Пазеше много тайни.
Не исках да има тайна и от теб.
Благодаря, че ме изпрати. - Няма защо.
Стив, трябва да видиш нещо.
Бомба скрита в новинарски микробус се е взривила пред сградата на ООН.
Ранените са повече от 70 души, а жертвите са 12.
В това число краля на Уаканда Т'Чака. Разпространен е запис на заподозрян,
който е идентифициран като Джеймс Барнс. Зимния войник.
Омразният агент на "Хидра" е свързан с терористични актове и покушения.
Отивам в бюрото.
Разбери дали МИ-6 ще ни съдействат. Необходим ни е целият екип до 2 часа.
Ужасно съжалявам.
В моята култура смъртта не е краят.
По-скоро е преход.
Протягаш ръце и Баст и Секмет те отвеждат сред тучни поля,
където да тичаш завинаги.
Звучи красиво.
Баща ми мислеше така. Аз не приличам на баща си.
Т'Чала, силите за сигурност ще определят кой да залови Барнс.
Не си правете труда, г-це Романоф.
Лично ще го убия.
Добре ли си? - Да, извадих късмет.
Известно ми е колко много значи Барнс за теб.
Остани където си. Само ще влошиш нещата. Моля те.
Намекваш, че ще ме задържиш ли? - Не.
Но някой ще го стори, намесиш ли се. Така стоят нещата.
Стигнал ли е дотолкова далеч... Аз би трябвало да го задържа.
Защо? - Имам най-малък шанс да умра.
По дяволите.
Каза ли ти да не се месиш?
Може би има право. - Барнс би го сторил за мен.
1945 година може би. Да обмислим всичките си възможности.
Тези, които обичайно стрелят по теб, почват да гърмят и по мен.
Щом записът беше пуснат, започнаха да валят сведения.
Всеки смята, че Барнс тренира във фитнеса му.
Повечето е шум, с изключение на това.
Шефът ми очаква да докладвам. Повече преднина не очаквайте.
Благодаря ти. - Побързайте.
Наредено ни е да стреляме на месо.
Завръщане у дома.
Едно.
Товарен вагон.
Г-н Мюлер? Нося ви закуска.
Усетих я преди да отворя вратата. Благодаря ви.
Бекон и кафе без захар. - Благодаря.
Бих могла да ви приготвя и друго. - Не е необходимо. Прекрасна е.
Само ще го оставя... - Не, няма нужда.
Букурещ
Зимния войник замесен в атентата във Виена
Бъди нащрек, Стив. Немски спецчасти наближават от юг.
Разбрано.
Познаваш ли ме? - Ти си Стив.
Четох за теб в музея. - Установили са периметър.
Знам, че си изнервен. Доста причини имаш да бъдеш.
Обаче ме лъжеш. - Не съм бил във Виена.
Не правя повече подобни неща. - Влизат в сградата.
Хората, които те смятат за терорист, идват насам и няма да те заловят жив.
Умно от тяхна страна. Добра стратегия.
На покрива са. Видяха ме.
Не бива да приключва с битка, Бък.
Винаги така приключва. - Пет секунди.
Извади ме от реката. Защо го направи?
Не зная. - Напротив, знаеш.
Проникват!
Барнс, спри се! Ще убиеш някой!
Никого няма да убивам.
Заподозреният бяга! Дръжте го!
Хайде.
Сам, югозападния покрив. - Кой е другият тип?
Смятам да разбера.
Сам? - Ще се погрижа.
Предай се!
Сам, не мога да му се откъсна. - Плътно зад теб съм.
Предайте се! Незабавно!
Поздравления, Капитане. Вече сте престъпник.
Ваше Височество?
Щипка червен пипер. Щипка?
Паприкаш ли правиш? - Сметнах, че ще повдигне духа ти.
Успя да го повдигнеш.
В моя защита да кажа, че не съм ял нищо досега...
Моля.
Уанда. Никой не те презира.
Благодаря. - Няма защо.
Неволна реакция е в тяхната амигдала.
Кара ги да се боят от теб. - Теб страх ли те е?
Моята амигдала е синтетична.
Преди се възприемах по един начин, но след случилото се...
Аз съм нещо друго. Все пак съм си аз, така мисля.
Не това виждат всички останали.
Знаеш ли, че не ми е понятно какво е това. Истина е.
Не е от този свят. Захранвало е жезъла на Локи, дало ти е способности,
но истинската му природа е мистерия. Все пак е част от мен.
Боиш ли се от него? - Бих искал да го опозная.
Колкото повече го правя, толкова по-малко ме контролира.
Един ден дори бих могъл да го контролирам.
Не знам какво си сложил, но не е червен пипер.
Отивам до магазина. Ще се върна до 20 минути.
А може да си поръчаме пица?
Вижън, не ми позволяваш да изляза ли?
Въпрос на безопасност. - Способна съм да се грижа за себе си.
Не става дума за твоята безопасност.
Г-н Старк би искал да избегне вероятността от друг инцидент.
Докато пактът не получи солидна подкрепа.
А ти какво искаш?
Хората да те видят през моите очи.
Берлин
Харесваш котки? - Сам.
Какво? Появява се облечен като котка, не искаш ли да разбереш повече?
Костюмът ти от вибраний ли е?
Черната пантера е защитник на Уаканда поколения наред.
Мантията се предава от воин на воин.
А тъй като приятелят ви уби баща ми, аз също нося мантията на краля.
Ще те попитам като воин и крал,
колко дълго би могъл да опазиш приятеля си от мен?
Какво ще му се случи? - Същото, което и с вас.
Психологическа оценка и екстрадиция. - Евърет Рос е заместник-командир.
А право на адвокат? - Забавен си.
Провери дали са подсигурени оръжията им. Ще получите квитанция.
Дано като погледна през прозореца да не видя някой да лети с костюма ми.
Ще получите кабинет вместо килия. Направете ми услуга, стойте си там.
Никъде не мисля да ходя. - Ето така ситуацията се стъжнява.
Жив е.
Румъния не влизаше в пакта. Полк. Роудс ръководи разчистването.
Само гледайте да не чупите нищо. - Последствия? Несъмнено ще има!
Може да ме цитирате, защото го казах. Нещо друго? Благодаря ви, сър.
Последствия? - Рос иска да ви съди.
Трябваше да му дам нещо. - Няма да си получа щита, нали?
На практика е държавна собственост. Крилото също.
Студено си беше. - В затвора е по-топло.
Искаш ли да видиш нещо добро? Извадих нещо от архивите на баща ми.
Идеално за случая е.
През 1941 г. Рузвелт е подписал с тези закона "заем-наем".
Подкрепил е съюзниците ни, когато са имали нужда.
Или е доближил страната ни до война.
Не бяха ли те, нямаше да си тук.
Опитвам се... Как би го нарекъл?
Да подам маслинова клонка. Така ли би го нарекъл?
Пепър тук ли е? Не съм я виждал.
Ние сме донякъде... - Бременна е?
Не, определено не е. Дадохме си почивка.
Никой няма вина.
Съжалявам, не знаех.
Преди няколко години замалко да я изгубя, захвърлих костюмите си.
После се сблъскахме с "Хидра", след това с Ултрон. Вината е моя.
И така и не се спрях. Истината е, че не го искам.
Не исках да я изгубя.
Смятах, че пактът е решение на проблемите ни.
В нейна защита и аз съм си опърничав.
Баща ми също бе трън в задника, но се спогаждаха с майка ми.
Радвам се, че Хауърд се ожени. Познавах го като млад и необвързан.
Така ли? Познавали сте се? Никога не го е споменавал.
Може би само хиляда пъти. Боже, колко те мразех.
Не съм искал да усложнявам нещата. - Да, защото си много любезен човек.
Видя ли, че нещо ще се влоши, не мога да го игнорирам.
Понякога ми се искаше да го правя. - Не би могъл.
Да, не бих могъл. Понякога...
Понякога ми се иска да те фрасна в идеалните ти зъби.
Обаче не искам да те изгубя. Нужен си ни, Капитане.
Не е станало нищо непоправимо. Само подпиши.
Ще узаконим действията ви.
Барнс ще иде в център за болни, вместо в затвор в Уаканда.
Не казвам, че е невъзможно, но трябва да има гаранции.
Разбира се, успокоим ли медиите, документите ще бъдат оправени.
Ще поискам да бъдете върнати с Уанда. - Уанда? Какво за нея?
Добре е. По домашен арест е. Вижън й прави компания.
За бога, Тони! Помисля ли, че виждаш нещата като мен...
400 декара място е. С басейн и кинозала.
Има и по-лоши начини да защитиш хора. - Защитаваш хора? Така ли го виждаш?
Не е защита, а затвор. - Не е американски гражданин.
Не дават визи на оръжия за унищожение. - Тя е само дете!
Стига, правя нужното да ни предпазя от нещо по-лошо.
Продължавай да си го повтаряш.
Не бих искал да разваля комплекта.
Здравейте, г-н Барнс. Пратен съм от ООН да ви оценя.
Нещо против да седна?
Първото ви име е Джеймс, нали?
Квитанцията за екипировката ви.
Птичи костюм? - Не съм го писала аз.
Не съм дошъл да ви съдя. Ще ви задам няколко въпроса.
Знаете ли къде сте, Джеймс?
Не мога да ви помогна, ако не разговаряте с мен.
Името ми е Бъки.
Ехо?
Добре. Подпишете тук.
Тук ли? - Да.
Защо са разпространили снимката? - За да получим обществена помощ.
Да, добър начин е да изкараш някой от скривалището му.
Взриви бомба и се остави да те снимат. Нека всички търсят Зимния войник.
Натопили са го да го открием? - Две години не успяхме да го открием.
Не ние заложихме бомбата. - Няма гаранция,
че натопилият го ще го докопа.
Да.
Кажи ми, Бъки. Видял си много неща, нали?
Не ми се говори за миналото.
Чувстваш, че заговориш ли за него, кошмарите няма да спрат?
Не се тревожи. - Пратката е доставена.
Ще говорим само за едно нещо.
Какво е това?
Бързо, покажете ми картина на Барнс.
Фрайдей, разбери причината за срива.
Подземно ниво 5, източното крило.
Какво се случва? - Защо не обсъдим дома ти?
Не Румъния. Определено не и Бруклин.
Имам предвид истинския ти дом.
Желание.
Ръждив. - Спри.
Седемнадесет.
Престани.
Зора
Пещ.
Девет.
Добросърдечен.
Завръщане в родината.
Едно. Товарен вагон.
Войнико?
На вашите заповеди.
Докладвай за мисия от 16 декември 1991 г.
Помогнете ми. Помощ.
Изправи се.
Кой си ти и какво искаш? - Да видя падението на империята ви.
Евакуирайте всички. Установете периметър около сградата.
Моля те, кажи ми, че си носиш костюма? - Да, прекрасен модел Том Форд...
Активно служещ цивилен съм. - Последвайте ме.
На позиция сме.
Поне можеше да ме разпознаеш.
По дяволите.
Пак ме пита дали ще присъстваш. Отговорих, че не съм сигурна.
Да можеше да му видиш личицето. Просто опитай да дойдеш.
Ще си лягам. Обичам те.
Джеймс Барнс - заподозряният за взрива пред ООН във Виена
е избягал от затвора днес.
Също са изчезнали от Отмъстителите капитан Роджърс и Сам Уилсън.
Полет за Москва
Капитане?
Стив? - С кой Бъки разговарям?
Името на майка ти е Сара.
Носеше вестници в обувките си.
Не може да го е прочел в музея. - И това трябва да ни успокои?
Какво съм сторил? - Достатъчно.
Знаех си, че ще се случи. Онова, което "Хидра" сложи, е още в мен.
Само беше нужно да каже точните думи. - Кой е той?
Мъртви са хора. Натопили са те. Направил го е за 10 минути с теб?
Помисли си. Кой е той?
Искаше да разбере за Сибир.
Там, където бях държан.
Разпитваше къде точно е мястото. - Защо би го правил?
Не съм единственият Зимен войник.
1991 година
Добра работа.
Измъкни ме, войнико.
Кой са те? - Елитен отряд на смъртта.
Убили са повече от всеки друг в "Хидра".
А това е било преди серума. - Станали са като теб?
Даже по-лошо. - Докторът може ли да ги контролира?
Иска да види падение на империя. - С тези би могъл да го постигне.
Говорят много езици, могат да се укрият, проникнат и убият всеки.
Биха могли да свалят страна за нощ. Няма да разберем откъде е дошло.
Щеше да е по-лесно, ако... - Да се свържем с Тони?
Не би ни повярвал. - Дори да ни повярва...
Пактът може да не му позволи. - Ще се оправяме сами.
Може да не се наложи. Познавам един човек.
Предполагам нямаш идея къде може да се намират.
Ще разберем. Границите се следят. Непрекъснато биват наблюдавани.
Ще ги засекат и ще се погрижим. - Не е твоя грижа, Старк.
Не си обективен. Спецчастите ще се погрижат.
Ако почне да се стреля? Ще убият Стив? - Ще стрелят, ако бъдат провокирани.
Барнс щеше да бъде елиминиран в Румъния, ако не беше Роджърс.
Нямаше да загинат толкова хора. Помисли добре над думите ми.
Опасявам се, че няма да разрешите нещата с момчета с жилетки.
Позволете ни да го доведем. - И няма да свърши като последния път?
Този път няма да съм с мокасини и костюм.
72 часа, давам ви гаранция. - Разполагаш с 36 часа.
Барнс. Роджърс. Уилсън.
Благодаря ви, сър.
Лявата ми ръка е изтръпнала, нормално ли е?
Добре ли си? - Да, винаги.
Боже, само 36 часа.
Не ни достигат хора. - Да.
Би било добре Хълк да е с нас. Да имаш идея къде е?
Не. Мислиш, че ще е на наша страна? - Знам.
Хрумна ми идея. - На мен също.
Каква е твоята? - Долу.
А твоята?
Куинс
Здравей, лельо Мей. - Здрасти.
Как мина училище днес? - Добре.
Отвън е паркирана страшна кола...
Г-н Паркър?
Какво? Какво правите... Здравейте, аз съм Питър.
Аз съм Тони. - Какво правите тук?
Беше време да се срещнем. Получи писмата ми, нали?
Относно... - Не си ми казал за гранта.
От фондация "Септември". - Помниш, че си кандидатствал.
Одобрен си, така че започваме.
Не си казвал. За какво става въпрос? Пазиш тайни от мен?
Зная колко обичаш изненади и смятах да ти кажа...
За какво съм кандидатствал? - Това съм дошъл да уточним.
Трудно ми е да повярвам, че е нечия леля.
Всякакви форми и размери сме. - Страхотен хляб с орехи и фурми.
Ще ви попрекъсна. Това нещо свързано ли е с отпускане на пари?
Да. - Добре е финансирано.
Ще може ли пет минути с него? - Разбира се.
Като за хляб с орехи и фурми, не беше за изхвърляне.
Какво си имаме тук? Ретро машинарии? От вехтошарник или червения кръст?
От боклука е. - Боклукджия си значи?
Както и да е. Определено не съм кандидатствал.
Първо нека аз питам. Един бърз реторичен въпрос.
Това си ти, нали? - Не.
Какво намеквате... - Ето, виж се само.
Добро улавяне. Тон и половина с 65 км/ч.
Не е лесно. Притежаваш умения. - Това е в Ютуб, нали?
Там сте го открили. Фалшиво е. Подправено е.
Също като записите... - На НЛО над Финикс?
Точно. - Какво си имаме тук?
Това е...
Значи ти си паякообразното?
Бориш се с престъпниците. Момчето-паяк, нали?
Спайдърмен.
Не и с подобна пижама. - Не е пижама.
Днес денят ми беше много добър, г-н Старк.
Не си изпуснах влака, намерих си страхотен двд плеър...
Тестът по алгебра го заковах!
Кой друг знае? - Никой.
Дори необичайно красивата ти леля? - Не.
Не, не. Узнае ли, ще откачи. Откачи ли, ще изперкам и аз.
Знаеш ли кое мисля за яко? Ето тази паяжина.
Еластичността й е ненадмината.
Кой я произвежда? - Аз.
Изкачваш стени, как го правиш? Залепващи ръкавици?
Дълга история е. Бях ухапан... - Божке! Виждаш ли нещо през тези?
Да, добре си виждам. Виждам си, просто...
Откакто стана случилото се с мен, сетивата ми се изостриха до болка.
Всичко ми идва твърде много, а с тях успявам да се съсредоточа.
Плачеш си за освежаване на гардероба. Систематично от глава до пети.
Ето защо съм дошъл.
Защо го правиш? Какъв ти е мотивът? Какво те кара да ставаш всяка утрин?
Защото през целия си живот съм бил себе си
и получих тези сили от шест месеца. Чета книги, сглобявам компютри...
Да, с удоволствие ще играя футбол. Обаче преди не можех и не бива.
Защото си различен. - Да, но не мога да го кажа на никой.
Когато може да правиш нещата, на който съм способен,
но не ги правиш
и се случат лоши неща, това става заради теб.
Тоест искаш да се грижиш за хората? Да направиш света по-добро място?
Да, да се грижа за хората. Това е целта ми.
Ще седна до теб, така че си дръпни крака.
Паспорт имаш ли? - Дори шофьорска книжка нямам.
Бил ли си в Германия? Ще ти хареса! - Не мога да ида там.
Защо? - Чакат ме домашни.
Ще се престоря, че не съм те чул. - Без майтап, няма да оставя всичко.
Ще е малко опасно, така че кажи на леля си, че ще си на екскурзия.
Не казвай на леля Мей. - Добре, Човеко-паяк.
Разкарай тази паяжина. - Съжалявам, един момент.
Какво е? - Остани тук, моля те.
Може би трябваше да почукам. - Боже мой.
Какво правиш тук? - Разочаровам децата си.
А трябваше да съм на водни ски. Да вървим, Стив се нуждае от нас.
Клинт?
Не би трябвало да си тук. - Наистина ли?
Оттеглих се за няма и пет минути и всичко отиде по дяволите.
Помисли за последствията от действията си.
Премислил съм ги. Добре, да вървим.
Насам е. - Създадох достатъчно проблеми.
Помогни ми, Уанда. Довери ми се и се връщаш в лигата с напреднали.
Искаш ли да се реваншираш, размърдай си задника. По дяволите.
Сигурен бях, че трябва да загрея.
Клинт, не може да ме надвиеш. - Знам го, обаче тя ще може.
Вижън, достатъчно. Пусни го.
Тръгвам си. - Не мога да го допусна.
Съжалявам.
Направиш ли го, винаги ще се страхуват от теб.
Мога да контролирам единствено своя страх.
Да вървим. Ще се отбием на още едно място.
Въпрос на време е.
Сателитите търсят лицево, биометрично и поведенческо съвпадение.
Отстъпи, за да не те преместя.
Колкото и забавно да е... - Вярваш, че може да го откриеш?
Разполагам със значителни ресурси. - Светът издирва 70 години Барнс.
Навярно ще може да го направиш поне за половината.
Знаеш къде се намират. - Познавам някой, който знае.
Едва ли ви е понятна концепцията за незабележим автомобил.
Не се набива на очи. - Добре, защото това привлича погледи.
Ще си преместиш ли седалката? - Не.
Отново съм ти длъжник. - Водя си списък.
Да знаеш, че той се опита да ме убие. - Съжалявам, ще го включа в списъка.
Ще дойдат да те търсят. - Известно ми е.
Благодаря ти, Шарън.
Това беше... - Закъсняло.
Прав си.
Ще вървя. - Добре.
Не бих те потърсил, ако имах друга възможност.
Правиш ми услуга, пък и съм й задължен.
Благодаря за помощта. - Време бе да си размърдаш задника.
А другото попълнение? - Нетърпелив е.
Наложи се да го накисна с кафе... но вероятно му няма нищо.
В коя времева зона сме? - Хайде.
Капитан Америка? - Г-н Ланг.
За мен е чест. Здрависвам се твърде дълго, нали?
Страхотно е. Капитан Америка. Вас също ви знам, супер сте.
Боже, знам, че познавате много надарени като вас,
но благодаря, че се сетихте за мен. - Как е, Тик-Так?
Радвам се да те видя. Станалото последния път...
Добре се представи, но няма да се повтори отново.
Каза ли ти срещу какво сме изправени? - Нещо относно психясали убийци.
Този път ние сме извън закона. Присъединиш ли се, ставаш издирван.
Нещо ново ще ми кажеш ли? - Трябва да вървим.
Чака ни хеликоптер.
Евакуират летището. - Старк.
Старк? - Екипирайте се.
Странно е да се натъкнеш на някой на летището.
Не го ли намираш за странно? - Изслушай ме, Тони.
Онзи доктор... Психиатърът стои зад всичко.
Капитане. - Ваше Височество.
Както и да е, Рос ми даде 36 часа да ви върна.
А това беше преди 24 часа. Ще удариш ли едно рамо?
Преследваш грешния човек. - Преценката ти е изкривена.
Приятелчето ти по оръжие е убил невинни хора.
Като него има още петима войници. Докторът няма да ги открие първи.
Стив, добре знаеш какво ще се случи.
Наистина ли искаш да си проправиш път?
Търпението ми се изчерпи. Паяче?
Добра работа, хлапе. - Мога да се постарая с приземяването.
Само че новият костюм... Чудесен е, г-н Старк. Благодаря ви.
Не е нужно да започваме дискусия. - Разбрано. Капитане?
Голям фен съм ви. Аз съм Спайдърмен. - После ще говорим. Добра работа.
Не си стоял без работа. - А ти си пълен глупак.
Въвлякъл си Клинт. Спасил си Уанда от място, което не иска да напусне.
Безопасно място. Опитвам да опазя... да не унищожиш Отмъстителите.
Направи го, когато подписа.
Достатъчно. Ще предадеш Барнс и ще дойдете с нас. Още сега!
Иначе те чака отряд без угризения, че може да пипат грубо.
Хайде.
Открихме го. Самолетът е в пети хангар.
Давай, Ланг. - Момчета, нещо...
Какво беше това нещо? - Мисля, че е ваше, Капитане.
Чудно. Двама от тях са на паркинга. Максимоф е едната, отивам за нея.
Роуди, ще поемеш ли Капитана? - Двама на терминала. Уилсън и Барнс.
Барнс е мой! - Какво да правя, г-н Старк?
Дръж ги на разстояние. Оплети ги в паяжините си.
Отдръпнете се, Капитане. Няма да повтарям.
Не бих искал да те нараня. - Не бих се безпокоила за това.
Какво е пък това? - Всеки си има номер в ръкава.
Имаш метална ръка? Страхотно, човече!
Имаш право да запазиш мълчание!
Няма да ви убие, Капитане, но няма и да ви причини гъдел.
Уанда, наранила си чувствата на Вижън. - Затвори ме в стаята ми.
Преувеличаваш. Направих го да те предпазя.
Здрасти, Клинт. Очевидно пенсионирането не ти е понесло?
Умори се да не пропускаш на голф? - Изиграх 18 дупки и уцелих 18.
Не мога да спра да улучвам.
За всяко нещо си има първи път. - Огледай се.
Отчетени са множество контузии. - Да, аз също ги усетих.
Боже мой! Приятел, май изгуби това!
Крилата от въглеродна нишка ли са? - Паяжината от теб ли излиза?
Би обяснило гъвкавостта им, което е невероятно.
Не те знам къде си се бил досега, но в битките няма толкова разговори.
Ще прощавате, грешката е моя.
С удоволствие бих си побъбрил с вас, но трябва да впечатля г-н Старк.
Наистина съжалявам... Какво?
Не можеше ли да побързаш? - Мразя те.
Чудно!
Капитане, насам! Хвърлете го по това.
Сега!
Я стига!
Човече, помислих го за водоноска.
Съжалявам.
Сега вече се ядосах. - Това част от плана ли е?
Планът бе да подходим тактично. Искаш ли да сменим подхода?
Ето го и превоза ни.
Хайде!
Капитан Роджърс.
Навярно си мислите, че постъпвате правилно.
Обаче трябва да се предадете в името на общото благо.
Какво ще правим, Капитане? - Ще се бием.
Няма да свърши добре.
Не спират. - Ние също.
Оставаме си приятели, нали? - Зависи колко силно ще удряш.
Пестеше си ударите.
Не съм убил баща ти. - Тогава защо побягна?
Ще си го получиш!
Щитът не се подчинява на физичните закони.
Доста неща не са ти ясни, хлапе. - Старк спомена, че ще го кажеш.
Също каза да се целя в краката ти.
Клинт, ще го разкараш ли от мен?
Държиш ли се? - Добре съм, стрелецо. Давай!
Старк каза ли ти нещо друго? - Грешиш, но си мислиш обратното.
А това те прави опасен.
Очевидно има право.
Сърцат си, хлапе. Откъде си?
Куинс. - Аз съм от Бруклин.
Фрайдей? - Някои оръжейни системи изключват.
Какво правят? - Ще трябва да идеш на сервиз.
Чий е този глас? - На съвестта ти.
Напоследък нещо не си говорим. - Фрайдей?
Задействам противопожарната система.
Божичко!
Трябва да вървим. Онзи сигурно е вече в Сибир.
Ще привлека вниманието на Вижън. Отивай към самолета.
Не, вие вървете в самолета!
Останалите няма да се измъкнем. - Колкото и да не искам да го призная,
искаме ли да спечелим, някои от нас трябва да загубят.
Какъв е планът ти, Сам? - Нуждаем се от голяма диверсия.
Аз го мога, но няма да трае дълго. По мой сигнал, бягайте като вятъра.
Разкъсам ли се на две, не се връщайте за мен.
Какво ще се направи? - Правя го през цялото време.
Добре де, веднъж. В лабораторията и припаднах.
Аз съм шефът! Аз съм!
Майко мила!
Дребният стана огромен. Огромен е.
Очевидно това е сигналът му. - Браво, Тик-Так.
Върни ми моя Роуди.
Хванах го!
Случайно някой от нашия отбор да крие някоя шокираща и чудата способност,
която да разкрие, слушам ви.
Искаш да стигнеш до тях? Ще трябва да минеш през мен.
Не сме се срещали.
Аз съм Клинт. - Не ме интересува.
Разкарай се.
Нещо влетя в мен!
Няма ли да спреш? - Знаеш, че не мога.
Ще съжалявам за действията си.
Тръгвай.
Момчета, гледали ли сте "Империята отвръща на удара"?
Господи, Тони, на колко години е? - Не съм му правил въглероден анализ.
От страната на младоците е.
Сещате ли се за частта на планетата Хот с канонерките?
Хлапето има идея. - Да, Тони. Издигни се!
Да! Беше невероятно!
Някой да има портокалови резанки?
Хлапе, добре ли си?
Махни се! - Познай кой е?
Здравей, човече. Беше си доста плашещо.
Приключи тук, ясно? Добре се справи.
Не, добре съм. Ще помогна... - Прибираш се или звъня на леля Мей!
Почакайте, г-н Старк. Не съм приключил...
Добре, де, приключих.
Обещах да помогна да го откриеш, но не и да го заловиш.
Съжалявам. - Аз също.
Както казах, катастрофално е.
Вижън, имам опашка.
Вижън, чуваш ли? Цели се в тръстерите, за да се откаже.
Роуди? - Нося се безконтролно, Тони.
Роудс!
Жизнени показатели? - Доловен е пулс.
Спешна медицинска помощ идва насам.
Съжалявам.
Добро утро. Рум сервис. - Добро утро.
Обаждам се от стая 201. - Добро утро, г-н Мюлер.
Отново бекон и кафе без захар?
Добре ме познавате.
Здравейте, нося ви закуската.
Може ли да вляза?
Г-н Мюлер?
Боже мой!
Какво ще се случи с приятелите ти?
Каквото и да е, ще се погрижа за тях.
Не знам дали си струвам усилията ти, Стив.
Всичко, което си сторил през годините...
Не си бил ти. Не си имал право на избор.
Знам.
И все пак съм го сторил.
Вижън, как можа да се случи? - Разсеях се.
Не мислех, че е възможно. - Аз също.
Докторите казват, че има счупени прешлени
и тежки разкъсвания на гръбначния ствол.
Очевидно ще е някакъв вид парализа.
Стив няма да се откаже.
Не се ли откажеш, няма да се отървем само с Роуди.
Пусна ги, Наташа. - Не играхме по правилата.
Боже, сигурно ти е трудно да си двоен агент.
В кръвта ти е.
Не можеш ли да загърбиш егото си поне за една секунда?
Т'Чала каза на Рос за действията ти. Ще дойдат за теб.
Не аз съм тази, която трябва да пази гърба си.
Какво гледам, Фрайдей? - Приоритетни кадри от Берлин.
Подготви хеликоптера.
Службата е повикала психиатър след залавянето на Барнс.
В рамките на час ООН са изпратили д-р Тео Брусар от Женева.
Посрещнат е от този човек. - Пусна ли разпознаване?
За каква ме мислиш? - Представям си те с червена коса.
Сигурно мислиш за някой друг. - Може би.
Човекът е полк. Хелмут Зимо. От разузнаването на Соковия.
Зимо е ръководел Еко Скорпион. Таен ударен отряд.
Какво се е случило с Брусар? - Открит е мъртъв в хотелската стая.
Полицията е открила перука и лицеви протези,
които наподобяват на Джеймс Барнс.
Кучи син.
Изпрати го на Рос. - Слушам, шефе.
Декември 1991 година
Говори затвор "Рафт". Разрешено е да кацнете, г-н Старк.
Затвор "Рафт"
Получихте ли файловете?
Да настроим сателитите да търсят този Зимо.
Сериозно ли мислиш, че ще те слушам след цирка, който спретна в Лайпциг?
Късметлия си, че не си в някоя от килиите.
Визионерът, господа! Визионерът е сред нас!
Вижда всичко! Знае кое е най-добро за вас, независимо дали ви харесва.
Престани, Бартън. Не знаех, че ще ви затворят тук.
Все някъде щеше да е, нали, Тони? - Не и в подводен суперзатвор.
Мястото е за маниаци и... - Престъпници?
Престъпници, Тони. Тази дума търсеше, нали?
Нали така? Някога това не бях аз, Сам или Уанда.
Обаче ето ни тук. - Защото нарушихте закона.
Не съм ви карал да го правите. Бяхте наясно и го пристъпихте.
Законът, законът... - Възрастни сте. Имаш жена и деца.
Не разбирам. Защо не помисли за тях, преди да избереш погрешната страна?
Пазете си гърба от този. Може да ви го строши.
Ханк Пим ми казваше, че не може да се довериш на Старк.
Ти кой си? - Стига, човече.
Как е Роудс? - Утре ще бъде в "Колумбия Медикъл".
Ще стискаме палци.
Какво ви е нужно? Нахраниха ли ви? - На доброто ченге ли се правиш?
Просто искам да знам къде е Стив. - По-добре си потърси лошо ченге,
защото ще трябва да пипаш грубо, за да получиш информация.
Прекъснах аудиото им. Имаш 30 секунди, докато разберат какъв е проблемът.
Какво направихте? Оправете аудиото!
Погледни. Този тук е трябвало да разпита Барнс.
Очевидно допуснах грешка. Сбърках, Сам.
Новост е за теб. - Капитана здравата е загазил.
Ще се нуждае от сериозна помощ. Не се познаваме добре, не си длъжен...
Няма проблем.
Ще ти кажа къде е, но трябва да идеш сам и като приятел.
Лесна работа.
Старк, издаде ли ти нещо за Роджърс? - Каза ми да вървя по дяволите.
Връщам се в щаба ни, но може да ме търсиш по всяко време.
Ще те държа на изчакване, че обичам лампите да мигат.
Помниш ли, когато се прибирахме от Рокуей бийч в хладилен камион?
Тогава не прахоса ли парите ни за влак да вземеш хотдози?
А ти похарчи три долара да спечелиш плюшеното мече за червенокосата.
Как й беше името? - Долорес. Наричаше я Да.
Сега сигурно е стогодишна. - Ние също, приятел.
Едва ли е тук повече от няколко часа. - Достатъчно дълго, за да ги събуди.
Готов ли си? - Да.
Изглеждаш малко отбран. - Денят беше дълъг.
Свободно, не преследвам теб. - Защо тогава дойде?
Може би историята ти не е толкова налудничава.
Може би.
Рос не знае, че съм тук и нека така си остане.
В противен случай трябва да се арестувам.
Доста бумащина ще падне.
Радвам се да те видя, Тони. - Аз също теб.
Манджурският кандидат, убиваш ме. Сключихме примирие, свали пушкалото.
Долавям топлинни следи. - Колко?
Само една.
Ако ще е някаква утеха, умряха са в съня си.
Смятахте, че искам повече като вас? - Какво, по дяволите...
Благодарен съм им. Доведоха ви тук.
Моля ви. Руснаците са направили залата да издържи на ракети, Капитане.
Обзалагам се, че ще ги надмина. - Не се и съмнявам, г-н Старк.
Стига да имате време. Обаче няма да узнаете защо сте дошли.
Уби невинни във Виена, само за да ни доведеш?
Не съм мислил за друго в продължение на година.
Изучавах ви. Следвах ви.
След като сте пред мен осъзнавам...
че има зелен цвят в сините ви очи.
Прекрасно е да видиш недостатък.
От Соковия си. Заради това ли го правиш?
Соковия беше един провал много преди да я унищожите.
Не, тук съм, защото дадох обещание.
Изгубил си някой.
Всички изгубих.
Ти ще усетиш същото.
16 декември 1991 г.
Империя, срината от враговете, може да се изправи отново.
Рухне ли отвътре...
Остава мъртва завинаги.
Познавам този път. - 16 декември 1991 г.
Какво е това?
Помогнете на съпругата ми.
Моля ви, помогнете й.
Сержант Барнс.
Хауърд?
Хауърд!
Помощ.
Тони? Тони!
Знаеше ли?
Нямах представа, че е той. - Не ме лъжи, Роджърс! Знаеше ли?
Да.
Бягай!
Не е бил той, Тони. "Хидра" са промили мозъка му.
Отдръпни се! - Не е бил той!
Левият крак отказва. Летателната система е компрометирана.
По дяволите.
Няма да се спре. Тръгвай.
Хайде, хайде... - Прицелващата система е неточна.
Ще използвам окото си.
Помниш ли ги изобщо? - Помня всички.
С това няма да промениш станалото. - Не ме е грижа. Убил e майка ми.
Да можеше да му видиш личицето. Просто опитай да дойдеш.
Ще си лягам. Обичам те.
Без малко да убия грешния човек.
Изобщо не е невинен.
Това ли беше целта ти? Да се разкъсат помежду си?
Баща ми живееше извън града. Смятах, че ще са в безопасност там.
Синът ми беше развълнуван. Успя да види Железния човек от колата.
Казах на жена си да не се тревожи,
защото се бият в града, който е много далеч от нас.
Когато прахолякът се разнесе и писъците секнаха,
ми отне два дни, за да открия телата им.
Баща ми все още държеше жена ми и сина ми в обятията си.
А Отмъстителите...
Отидоха си вкъщи.
Бях наясно, че не мога да ги убия. Далеч по-силни опитаха да го сторят.
Но успеех ли да ги настроя един срещу друг?
Съжалявам за баща ти. Изглеждаше добър човек.
С предан син.
Желанието за мъст те е обзело.
То поглъща и тях.
Няма да допусна същото с мен.
Скоро правосъдието ще възтържествува.
Кажи го на мъртвите.
Живите не са приключили с теб.
Не може да го победиш в ръкопашен бой.
Анализирай бойните му модели. - Сканирам.
Контрамерките са готови.
Да му сритаме задника.
Мой приятел е. - Аз също бях.
Не се изправяй. Последно предупреждение.
Мога да продължа така цял ден.
Щитът не ти принадлежи.
Не го заслужаваш! Баща ми го е направил!
Храненето е в 8 и 17 часа. Ходенето до тоалетна два пъти дневно.
Повишиш ли глас, ще ти пуснат ток. Докоснеш ли стъклото, също.
Прекрачил ли линията, ще се разправяш с мен.
Направи го, моля те.
Какво е усещането? Толкова усилия беше вложил.
А всичко се провали с гръм и трясък.
Дали?
Беше първи тест. Кажи ми какво мислиш?
Амортисьор? Странично движение? Държач на чаша?
Мислех си за нещо друго.
Хайде, хвани ме за ръката. - Не, не ми помагай. Недей.
138. 138 летателни мисии.
Толкова пъти съм летял, Тони.
Всяка можеше да ми е последна, но ето ме тук.
Необходимо е да се водят битки. Същото е с пакта.
Подписах, защото така беше правилно.
Все пак е гадно. Лошо стечение на обстоятелствата.
Обаче не ми е променило мнението.
Ти как мислиш?
Добре ли си? - Да.
Ти ли си Тони Смрад?
Да, точно той е Тони Смрад. На правилното място си.
Благодаря ти, за което! Няма да спра да ти го натяквам.
Маса за един, г-н Смрад. Да, до тоалетната.
"Тони, радвам се, че се върна в щаба.
Не ми харесва идеята да бъдеш съвсем сам в дома си.
Всички се нуждаем от семейство.
Отмъстителите са твои. Може би повече отколкото мои.
Справям се съвсем сам, откакто станах на 18.
Никъде не съм се вписвал. Дори и в армията.
Вярвам в хората. В отделните индивиди.
Радвам се да заявя, че през повечето време не са ме подвеждали.
Ето защо не мога да ги изоставя.
Ключалките могат да бъдат заменени, но може би не е правилно.
Съзнавам, че те нараних, Тони.
Навярно съм си помислил, че скривайки истината за родителите ти,
съм те щадил. Но истината е, че съм щадил себе си. Съжалявам.
Надявам се един ден да ме разбереш.
Иска ми се да бяхме постигнали съгласие за пакта. Наистина.
Правиш това, в което вярваш. Същото правим и ние. Така и трябва.
Спешно обаждане от секретар Рос. Проникнали са в затвор "Рафт".
Свържи ме с него.
Тони, имаме проблем. - Задръж така.
Не, не си го помисляй...
Така че каквото и да се случи,
обещавам ти, нуждаеш ли се от нас,
ако се нуждаеш от мен,
ще се отзова.
Превод и субтитри: Владислав Владев а.к.а. E-Tle™
<<< УНАКС ТИЙМ < 2016 > UNACS TEAM >>>
The Future Is Ours 2016 185/1150/720/0/S2I
К А П И Т А Н А М Е Р И К А ГРАЖДАНСКА ВОЙНА
Сигурен ли си, че го искаш? - Не мога да се доверя на себе си.
Докато не открият как да изкарат това нещо от главата ми,
е най-доброто за всички.
Благодаря ти.
Приятелят ти и баща ми бяха жертви.
Помогна ли поне на единия да намери мир...
Узнаят ли, че е тук, ще дойдат за него.
Нека се опитат.
Кой беше? Кой те удари?
Едно момче. Боже, как сърби.
Как се казва? - Стив.
Стив? Да не би да има колело?
Не, не го познаваш. От Бруклин е.
Дано си му отвърнал и ти. - Не му останах длъжен.
Приятелят му беше огромен. Направо грамаден.
Така е по-добре. Благодаря ти. - Добре, здравеняко.
Обичам те, лельо Мей. Ще затвориш ли?
Спайдърмен ще се завърне...