OVERSATT OG SYNKET AV LEOGATE1968
- Kom igjen! - Ta det rolig!
Denne veien min lille vannlilje! Kom igjen!
- Hvor tar du meg? - Kom igjen, kom igjen.
- Se. Se! - Å, så vakker den er!
Jeg var redd den ikke likte jordsmonnet... men den slo rot raskt.
Og snart, vil den være overalt. Over hele universet.
Vel, jeg vet ikke hva du snakker om... men jeg liker måten du sier det på.
Mitt hjerte er ditt...
Meredith Quill.
Jeg kan ikke fatte at jeg forelsket meg i en mann fra verdensrommet.
Showtime, rasshøl!
- Den er her når som helst. - Som vil være dens tap.
Jeg trodde greia di var sverd?
Vi er innleid for å drepe et interdimensjonalt beist...
fra å livnære seg på de batteriene, og jeg skal liksom stoppe det med et sverd?
Det er bare det at sverd er greia di og skytevåpen er mine.
Men jeg antar vi begge bruker skytevåpen nå. Jeg visste det bare ikke.
Drax, hvorfor bruker du ikke en av Rocket's aero-rigger?
- Den gjør vondt. - Den gjør vondt?
- Jeg har følsomme brystvorter. - "Brystvortene mine gjør vondt! Å, gida meg!"
Hva med ham? Hva holder han på med?
Jeg gjør ferdig dette slik at vi kan lytte til musikk mens vi jobber.
- Hvordan kan det være en prioritet? - Skyld på Quill. Han er den som elsker musikk så mye.
Nei, jeg er faktisk enig med Drax om dette. Det er ikke så viktig akkurat nå.
- Å, ok. Greit, Quill. - Nei, seriøst, jeg holder med Drax.
Nei, jeg forstår det. Du er meget seriøs akkurat nå.
- Jeg kan tydelig se deg blinke. - Faen ta. Brukte jeg venstre øye?
- Jeg er Groot. - De så ikke rart på deg.
Vel, det er heftig.
Groot!
Groot, kom deg unna! Du kommer til å bli skadet!
Hei.
Nei! Nei! Spytt det ut! Spytt det ut! Kom igjen!
Ekkelt!
Udyrets hud er for tykk til å bli sprettet opp fra utsiden.
- Jeg må kutte meg gjennom fra innsiden. - Hæ?
Nei, nei! Drax, vent litt! Drax!
Hva er det han gjør?
Han sa huden var for tykk til å bli sprettet opp fra utsiden, så han...
- Det gir jo ingen mening! - Jeg prøvde å fortelle ham det!
- Huden er like tykk på innsiden som på utsiden! - Jeg forstår det.
Den har et kutt på halsen. Rocket, få den til å se opp.
Hei, din gigantiske sjøkreps! Her oppe!
Se opp, Quill!
Ja! Jeg har alene tatt knekken på udyret!
Hva er det?
- Hva kalles de igjen? - Anulax batterier.
- Harbulary batterier. - Det var ikke i nærheten av det jeg sa.
Men de er verdt tusenvis av enheter per stykk, det er derfor Sovereign leide oss for å beskytte dem.
Forsiktig med hva dere sier rundt disse folkene. De blir lett fornærmet.
Fornærmelser gir dødsstraff.
Vi takker dere, Voktere, for å risikere livene deres.
Vi kunne ikke risikere livene av våre egne Sovereign innbyggere.
Hver eneste innbygger er født eksakt designet for samfunnet.
Plettfrie, både fysisk og psykisk.
Vi kontrollerer vårt avkoms DNA... avler dem frem i fødselskapsler.
Jeg antar jeg foretrekker å lage folk på den gamle måten.
Vel, kanskje kan du en dag gi meg en historietime, om våre antikvare forfedres skikker.
For akademiske formål.
Det ville vært en ære, ja. I forskningens navn...
Tror jeg det kan bli ganske, øh... motbydelig. Jeg er, ikke inne på den slags dagligdagse...
Å, vær så snill. Ditt folk lovet oss noe i bytte for våre tjenester.
Gi det til oss, og vi drar med glede herfra.
Familiegjenforening. Jippi.
Jeg forstår det slik at hun er din søster?
Hun er ikke mer verdt for meg enn dusøren for henne på Xandar.
Våre soldater fanget henne da hun prøvde å stjele batteriene.
Gjør med henne som du selv ønsker.
- Vi takker deg, Høyesteprestinne Ayesha. - Hva er din arv, Mr. Quill?
- Min mor er fra Jorden. - Og din far?
Han er ikke fra Missouri. Det er alt jeg vet.
Jeg kan se det i deg. En uortodoks stamtavle.
En hybrid som virker spesielt...
uforsiktig.
Du skjønner, de fortalte meg at dere folkens var ansett som noen drittsekker...
men det er jo ikke sant i det hele tatt.
Å, faen. Jeg bruker feil øye igjen, ikke sant? Unnskyld. Det var ment å bli sagt bak ryggen på dere.
- Anse deg selv som velsignet for at de ikke drepte deg. - Nei, sier du det. Vil du kjøpe noen batterier?
Javel, la oss få Kojak til Xandar og innkassere den dusøren.
De greiene om min far...
- Hvem tror hun at hun er? - Jeg vet du er følsom angående det.
Jeg er ikke følsom over det. Jeg vet bare ikke hvem han er.
Beklager om det så ut som om at jeg flørtet med Høyesteprestinnen.
- Jeg gjorde ikke det. - Jeg bryr meg ikke om du gjorde det.
Vel, jeg føler at du bryr deg. Det er derfor jeg ber om unnskyldning. Så, unnskyld!
Gamora er ikke den rette for deg, Quill.
- Jævla spøkelse. - Det er to typer skapninger i universet...
- de som danser, og de som ikke gjør det - Mmm-hmm.
- Jeg møtte min kjærlighet ved et krigsgilde. - Å, herregud.
Alle i landsbyen slo seg løs, danset. Bortsett fra en kvinne.
Min Ovette.
Jeg visste øyeblikkelig at hun var den rette for meg. Den mest melodiøse låt i verden kunne spilles.
Hun ville ikke en gang ha en rykkning i foten.
Ville ikke røre en muskel.
- Man kunne tro at hun var død. - Det høres skikkelig hett ut.
- Det ville få mine nedre deler til å svulme. - Ok. Jeg forstår, jada.
Jeg er en danser, Gamora er ikke det.
Du må bare finne en kvinne som er like patetisk...
som deg.
Jeg er sulten. Gi meg litt av den Yaro roten.
- Nei. Den er ikke moden enda, og jeg hater deg. - Hater du meg?
Du etterlot meg der mens du stjal steinen selv. Allikevel, her står du, en helt.
Jeg vil tidsnok bli fri for disse lenkene, og da vil jeg drepe deg.
- Jeg sverger. - Nei.
Du vil leve resten av livet ditt i et fengsel på Xandar...
og ønske at du kunne.
Dette er merkelig. Vi har en Sovereign flåte som nærmer seg bakfra.
- Hvorfor gjør de det? - Muligens fordi Rocket stjal noen av batteriene deres.
- Kompis! - Javel.
Han stjal ikke noen av dem. Jeg vet ikke hvorfor de er etter oss. For et mysterium dette er.
- Hva tenkte du på? - Kompis, de var så enkle å stjele!
- Er det forsvaret ditt? - Kom igjen!
Dere så hvordan den Høyesteprestinnen rakket ned på oss. Nå skal jeg gi henne en lærepenge!
Å, jeg visste ikke at din motivasjon var altruisme.
Det er virkelig en skam at Sovereign har misforstått dine intensjoner, og at de prøver å drepe oss.
- Riktig! - Jeg var sarkastisk!
Å, nei! Du skal liksom bruke en sarkastisk stemme! Nå får det meg til å se dum ut!
Kan vi sette kranglingen på vent til etter at vi har overlevd dette enorme rom-slaget?
- Flere innkommende! - Flott! Jeg vil drepe noen!
Du dreper ingen som helst. Alle de skipene er fjernstyrte.
Faen steike!
Hva er forsinkelsen, Admiral?
Høyesteprestinne, batteriene, de er høyst eksplosive, og kan ødelegge hele flåten.
Vår bekymring er deres svik mot vårt folk.
Vi leide dem og de stjal fra oss.
Det er forræderi av høyeste plan.
Alle kommando moduler...
skyt med intensjon om å drepe.
Hva er nærmeste beboelige planet?
Den kalles Berhert.
- Hvor mange hopp? - Kun ett. Men tilgangspunktet er 47 klikk unna.
Og vi må dra gjennom det kvante asteroide feltet.
Quill, for å komm gjennom det der, så må du være den beste piloten i universet.
- Heldigvis for oss, så er jeg... - Jeg er det.
- Hva er det du gjør? - Jeg har flydd denne greia siden jeg var ti år.
- Jeg ble kybernetisk designet til å føre et romskip. - Du ble kybernetisk designet til å være en drittsekk!
Hold opp!
Quill, senere i kveld, vil du ligge på senga di, og da vil det ligge noe mykt og fuktig i putetrekket ditt.
Og du vil liksom være, "Hva er dette?". Og det vil være fordi jeg la en dritt inne i det!
Legger du en dritt i senga mi, så barberer jeg deg.
Å, det vil ikke være min dritt. den vil være fra Drax.
- Jeg har berømte store bæsjer. - Vi holder på å dø, og dette er hva vi diskuterer?
- Sønn av en... - Kompis! Seriøst!
Hei! La meg...
Idioter!
Vel, det er hva man får når Quill flyr.
- Au! - Vi har fortsatt et Sovereign fartøy bak oss.
- Våre våpen er nede. - 20 klikk til hopp punktet!
Hold deg fast.
Den er ikke moden.
Kom igjen, Zylak. Du kan gjøre dette.
Ja!
15 klikk til hopp punktet!
Kom igjen!
Fortsett!
10 klikk!
Dø, romskip!
- Du suger, Zylak. - Typisk.
5 klikk!
Sønn av en...
De fløy rundt feltet!
- Noen ødela alle skipene våre! - Hva?
Hvem?
1 klikk!
- Hva er det? - Hvem bryr seg? Det er hopp punktet! Videre!
Videre!
Det er en fyr.
Å, herregud. Er han fortsatt der ute?
Groot, ha på deg setebeltet!
Forbered dere for en skikkelig dårlig landing!
Det var utrolig!
Ja!
Se på dette!
- Hvor er den andre halvdelen av skipet vårt? - Mitt skip.
Begge av dere kunne fått oss gjennom det feltet...
hadde dere fløyet med det som var mellom ørene deres isteden for det som er mellom beina deres!
Om det mellom beina mine hadde en hånd på seg... Så garanterer jeg at jeg kunne ha landet skipet med den.
Peter, vi døde nesten på grunn av din arroganse.
- Mer fordi han stjal Anulax batteriene! - De kalles Harbulary batterier.
Nei, det er de ikke!
- Vet du hvorfor jeg gjorde det, Stjerne-Mumler? Hmm? - Jeg svarer ikke på "Stjerne-Mumler."
- Jeg gjorde det fordi jeg ville! - Kødd.
Hvorfor snakker vi egentlig om dette? Vi ble akkurat reddet av en liten mann som sprengte 50 skip!
- Hvor liten? - Tja, jeg vet ikke helt, sånn som dette?
- Reddet en liten mann på 1 centimeter, oss? - Vel, om han var nærmere, ville han kanskje vært større.
- Det er slik synet fungerer, din dumme vaskebjørn. - Ikke kall meg en vaskebjørn!
Unnskyld. Jeg tok det litt for langt.
Jeg mente søppel panda.
- Er det bedre? - Jeg vet ikke.
Det er verre. Det er så mye verre.
- Din sønn av en... - Hei!
- Jeg har fått nok av deg! - Nei! Trekk deg unna!
Noen fulgte etter dere gjennom hopp punktet.
Slipp meg løs, dere trenger min hjelp.
- Jeg er ingen tåpe, Nebula. - Du er en tåpe om du begir deg ut i kamp.
- Du vil angripe meg med en gang jeg slipper deg løs. - Nei, det vil jeg ikke.
Man skulle tro at en superskurk kunne lyve skikkelig.
Jeg vedder på at det er mannen på 1 centimeter.
Etter alle disse årene, har jeg funnet deg.
Og hvem i helvete er du?
Jeg antar mitt gode utseende vil gjøre det innlysende.
Mitt navn er Ego...
og jeg er din far, Peter.
PLANETEN CONTRAXIA
Du vet hva de sier... "Du har ikke holdt stand. før du har prøvd en and."
Yondu!
Kom ned!
Etter å ha gått rundt i ring med denne kvinnen så endte jeg opp med å gifte meg med henne.
Jeg sa, "Aleta, jeg elsker deg, jente... "men du holder på å gå fra vettet!"
Men allikevel, hun har alltid vært slik. Jeg kunne aldri stole på henne, skjønner dere?
Stakar.
Lenge siden sist.
Det virker som dette etablissementet har feil rykte på seg.
- Sir! - Stakar!
Det er hundre Ravager fraksjoner. Dere mistet 99 av dem bare ved å servere en.
- Vær så snill, sir. Vær så snill! - Kom deg vekk fra meg.
Da kan du bare dra til helvete!
- Jeg driter i hva du tror om meg! - Så hva følger du etter oss for?
- Fordi du må høre på hva jeg har å si! - Jeg behøver ikke å høre på noe!
Du forrådte koden! Ravagers tar ikke unger.
Jeg sa det tidligere! Jeg visste ikke hva som foregikk!
Du visste ikke, fordi du ikke ville vite, og fordi det gjorde deg rik.
Jeg forlanger et sete ved bordet! Jeg bærer disse flammene, sånn som deg.
Du kler deg kanskje som oss... men du vil aldri høre Frihetens horn når du dør, Yondu.
Og Ogords Farger... vil aldri blinke over din grav.
Om du tror...
Jeg tar glede av å sende deg i eksil...
så tar du feil.
Du knuste hjertene våre.
Patetisk.
Først, svikter Quill oss, og Yondu lar ham bare gå.
Vi fulgte ham fordi han var den ene, som ikke var redd for å gjøre det som måtte gjøres.
Virker som han har blitt myk.
Om han er så myk, hvorfor hvisker du?
Du vet jeg har rett, Kraglin.
Du bør være forsiktig med hva du sier om vår kaptein.
Hvem i helvete er det?
Yondu Udonta...
Jeg har et forslag til deg.
Jeg leide Yondu for å hente deg... da din mor døde.
Men isteden for å levere deg...
Beholdt Yondu deg.
Jeg har ingen anelse om hvorfor.
Vel, jeg skal fortelle deg hvorfor.
Fordi jeg var en liten guttunge, som kunne komme meg inn der voksne ikke kunne. Det ble lettere å stjele.
Vel, jeg har lett etter deg siden den gang.
Jeg trodde Yondu var din far.
Hva? Vi har vært sammen så lenge, og du trodde Yondu var min nærmeste slekt?
- Dere ser helt like ut. - En av dem er blå!
Nei, han er ikke min far! Yondu var fyren som kidnappet meg...
og banket møkka av meg slik at jeg skulle lære og sloss... og holdt meg redd ved å true meg med å spise meg.
- Spise deg? - Ja.
Å, den forbanna jævelen.
Hvordan fant du oss nå?
Vel, selv der jeg bor, bortenfor kanten av det som er kjent...
har vi hørt historiene om mannen de kaller Star-Lord.
Hva sier dere om vi drar dit nå? Dine kompanjonger kan også bli med. Selv den trekant-ansikt apen der.
Jeg lover dere...
det er ulikt noe sted dere noen gang har sett.
Og der...
Kan jeg forklare din meget, spesielle arv.
For endelig å bli, den far jeg alltid har ønsket å være.
Unnskyld meg.
Jeg må pisse.
Jeg kjøper det ikke.
La oss gå en tur.
Jeg er Mantis.
- Hva gjør du? - Smiler.
Jeg hører det er tingen å gjøre for å folk til å like deg.
Ikke om du gjør det sånn.
Åh...
Jeg ble oppdratt alene på Ego's planet. Jeg forstår ikke det intrikate ved sosial påvirkning.
Kan jeg klappe hvalpen din? Den er så søt.
Ja.
Det kalles en spøk!
- Jeg likte det veldig mye! - Jeg fant akkurat på det!
Hallo!
Etter all denne tiden, dukker han opp, og plutselig... vil han være min far?
- Jeg hører deg. - Og forresten, dette kan være en felle, ok.
Kree puritanerne, Ravagers, de ønsker oss alle døde.
- Jeg vet, men... - Men hva da?
Hva var den historien du fortalte meg om Zardu Hasselfrau?
- Hvem? - Han hadde en magisk båt?
- David Hasselhoff? - Riktig.
- Ikke en magisk båt. En snakkende bil. - Hvorfor snakket den?
For å hjelpe ham med å bekjempe kriminalitet, og for å vøre en støtte.
Da du var liten hadde du bildet av ham i lomma di, og du sa til de andre ungene...
at han var din far, men han kom fra et sted langt unna.
Filmet Knight Rider eller var på turne mad bandet sitt i Tyskland.
Jeg fortalte deg det da jeg var full. Hvorfor nevner du det nå?
- Jeg liker den historien. - Jeg hater den historien.
Den er så trist!
Som barn, brukte jeg å se de andre ungene kaste ball sammen med fedrene sine.
Og jeg ønsket det, mer enn noe i hele verden!
Det er poenget mitt, Peter.
Hva om denne mannen er din Hasselhoff?
Hør her! Om han begynner å bli ond...
så dreper vi ham bare.
- Etterlater du meg her med den reven? - Han er ikke en rev.
- Skyt henne om hun gjør noe mistenkelig. - Javel.
- Eller om du føler for det. - Ok.
Hei! Det blir bare noen få dager. Vi vil være tilbake før Rocket får fikset skipet.
- Hva om Sovereign kommer? - De kan ikke vite at vi er her. La oss dra.
- Jeg er usikker på om vi skal skille lag. - Herregud, du er som ei gammal kjærring.
Fordi jeg er klok?
- Hvorfor har du så mye bagasje? - Jeg vil ikke at Groot skal leke med tinga mine.
Jeg håper Pappa ikke er så mye til en kødd som det du er, foreldreløse gutt.
Hva er målet ditt her?
Og få alle til å hate deg?
For det virker.
- Hei, kan jeg stille deg et personlig spørsmål? - Åh...
Ingen har stilt meg et personlig spørsmål før.
- Antennene dine, hva er de til? - Deres formål?
- Ja. Quill og jeg har et veddemål. - Kompis. Du skal jo ikke si det!
Jeg sier... at om du er på vei gjennom en dør som er for lav...
så vil antennene dine føle det, og forhindre deg fra å få hodet kappet av.
Riktig. Og om det er noe annet enn at du spesifikt blir hodeløs i døren, så vinner jeg.
De er ikke der for å føle dører.
Jeg tror, de har noe å gjøre med mine empatiske evner.
Og hva er de?
Om jeg tar på noen, så kan jeg føle følelsene deres.
- Er du tankeleser? - Nei.
Telepater kjenner til tanker.
Empater kjenner til følelser.
Sinnsbevegelser.
Kan jeg?
Greit.
Du føler, kjærlighet.
Ja. Jeg antar jeg føler en generell, uselvisk kjærlighet for så og si alle.
- Nei! Romantisk, seksuell kjærlighet. - Nei, det gjør jeg ikke.
- For henne! - Nei!
Det er ikke...
Okay.
Det er...
Hun fortalte akkurat til alle din dypeste, mørkeste hemmelighet!
- Kompis, jeg tror du overreagerer litt! - Du må være så flau!
Ta meg! Ta meg! Ta meg!
Jeg har aldri følt så mye humor!
Så utrolig lite kult.
Rør meg, og det eneste du vil føle, er en knust kjeve.
Jeg kan også endre sinnsbevegelser, til en viss grad.
- Javel, som hva da? - Om jeg rører noen som er trist...
kan jeg gi dem lettelse for en liten stund.
Jeg kan få en sta person medgjørlig.
Men jeg bruker det mest til å få min mester til å sove.
Han ligger våken om natten og tenker på sin etterkommer.
Bruk en av dem på meg.
Sov.
Jeg elsker denne sangen.
Hæ?
Der!
Du er ikke så tøff nå uten alle lekene dine...
er du vel?
Flytt deg!
Helsike.
- Hei der, rotte! - Hvordan går det, din blå idiot?
Ikke så verst.
Vi har fått oss en ganske så grei jobb her. Denne gyldne jenta med ganske så høye meninger om seg selv...
har tilbudt oss en stor sum for å levere deg og dine venner til henne...
fordi hun ønsker å drepe dere alle sammen.
Din venn...
Det er for mange av dem.
Han behøver min hjelp. Om du bryr deg om ham...
så må du få av meg disse lenkene.
De kommer til å drepe ham!
Jeg vil si det var ganske enkelt å finne dere. Jeg satte en sporer på skipet deres, under krigen over Xandar.
Gi meg ditt ord på at du ikke vil skade Groot, så skal jeg fortelle deg hvor batteriene er.
Heldigvis for dere, så betyr ikke mitt ord en dritt.
Ellers, ville jeg faktisk ha overlevert dere.
Ellers ville du hva?
Vi tar de batteriene. De er verdt hva? En kvart million på det åpne markedet?
Den Prestinnen tilbød oss en million.
En kvart er bare en tredjedel av det!
- En kvart er ikke en tredjedel. - En kvart er 25.
- Nei. - Vi kan ikke få kjøpt et par støvler for 25 enheter.
Det er nok! Poenget er, at vi ikke er dumme nok for å hjelpe til med å drepe Vokterne av Galaksen!
- Hele det jævla Nova Korpset ville vært på oss. - Det er ikke riktig!
Jeg må bare få sagt dette denne ene gangen, Kaptein.
Uansett hvor mange ganger Quill svikter deg, så beskytter du ham som om ingen av oss andre betyr noe!
Ja!
- Jeg er den som stiller opp for deg! - Ta det rolig, Kraglin.
Faen så riktig, gutt. Han er blitt myk. Jeg antar det er på tide med et lederskifte.
Legg ned de jævla våpnene deres!
Det må jo være en form for fredelig løsning på dette, gutter.
Eller kanskje en voldelig en mens jeg står der borte.
Neimen, hallo, gutter.
Den er ikke moden.
Velkommen, alle sammen, til min verden.
- Jøss. Du har din egen planet? - Kom igjen da. Ikke noe større enn månen på Jorden.
Ydmykhet. Jeg liker det.
Jeg er også ekstraordinært ydmyk.
Du eier en planet og kan ødelegge to dusin romskip uten en romdrakt.
Hva er du egentlig?
Jeg er det man kaller en Celestial, kjære.
En Celestial, som en gud?
Mmm, liten "g," sønn.
I det minste på de dagene jeg føler meg så ydmyk som Drax.
Jøss!
Jeg vet ikke helt hvor jeg kom fra egentlig.
Det første jeg kan huske er blinking...
svevende rundt i verdensrommet fullstendig...
og helt alene.
Gjennom millioner av år, lærte jeg å kontrollere molekylene rundt meg.
Jeg vokste meg smartere, og sterkere.
Og jeg fortsatte å bygge derfra...
lag for lag...
den planeten dere nå går på.
Jøss.
Men jeg ville ha mer.
Jeg lengtet etter...
mening.
"Det må være noe liv der ute i universet...
"bortsett fra bare meg," tenkte jeg.
Og så, ga jeg meg selv oppgaven med å finne det.
Jeg skapte...
det jeg forestilte meg biologisk liv kunne være som...
ned til den minste detalj.
- Laget du en penis? - Kompis!
Hva er i veien med deg?
Om han er en planet, hvordan kunne han lage en baby med din mor?
- Han ville ha most henne! - Jeg...
Jeg trenger ikke å høre om hvordan mine foreldre...
Hvorfor?
Min far ville fortelle historien om hvordan min mor ble gravid hvert vintersolverv.
- Det er motbydelig. - Det var vakkert.
- Dere Jordboere har problemer. - Jo, Drax, jeg har en penis.
- Ha! Takk! - Den er ikke så aller verst.
Jeg har også smertemottakere, og et fordøyelses system...
og alt tilhørende søppel.
Jeg ønsket å oppleve hvordan det virkelig var å være et menneske...
når jeg bega meg ut blant stjernene...
til jeg fant...
det jeg søkte etter.
Liv.
Jeg var ikke alene i universet allikevel.
Når møtte du min mor?
Ikke så lenge etterpå.
Det var med Meredith at jeg først opplevde kjærlighet.
Jeg...
kalte henne min vannlilje.
Og fra den kjærligheten, Peter...
kom du.
Jeg har søkt etter deg så lenge.
Og når jeg hørte om en mann fra Jorden som holdt en Evighets stein i hånden sin uten å dø...
Visste jeg at du måtte være sønnen til kvinnen jeg elsket.
Om du elsket henne, hvorfor dro du fra henne?
Dette er mytteri!
Mytteri!
Dette er mytteri!
Dere er avskum!
Kaptein! Hjelp meg! Vær så snill!
Kaptein!
Du er den som drepte de mennene, ved å føre dem langs feil sti.
Det er fordi du er svak.
Og dum!
Det er på tide at Ravagers...
igjen reiser seg til heder med en ny kaptein...
Lasertryne!
Jeg beklager. Navnet ditt er...
Er det Lasertryne?
- Det stemmer. - Skyter du laserstråler ut fra trynet ditt?
- Det er metaforisk! - Ja!
For hva da?
For det er et navn som bringer frykt inn i hjertene til alle som hører det.
Javel, ok. Joda. Jada.
Ok... hva du enn sier.
Du holder kjeft. Du er den neste.
Udonta, jeg har ventet lenge for å...
Hva?
Jeg beklager. Jeg beklager så mye!
Jeg bare forestiller meg at du våkner om morgenen, sir. Ser inn i speilet og i helt seriøs sier du til deg selv...
"Vet du hva som ville vært et rått navn? "Lasertryne!"
Det er slik jeg hører deg i hodet mitt!
Hva var ditt andre valg? Pung Hatt?
Ny plan. Vi dreper deg først.
Vel, å dø er mye bedre enn å leve et helt liv som en idiotisk drittsekk som synes Lasertryne er et stilig navn.
Det er nok dreping for i dag.
Hun er datteren til Thanos.
- Jeg trodde du var den største sadisten i galaksen. - Det var når Pappa betalte regningene mine.
Prestinnen ønsker å drepe reven selv.
Og han har dusører på hodet sitt i minst 12 Kree provinser.
Jeg forsikrer deg...
Jeg er ikke et så lett mål som en gammel mann uten en magisk pinne eller et snakkende Skogbeist.
Jeg vil ha 10% av byttet...
og et par ting til.
- Vi har en hel boks full av hender om den ikke funker. - Det går bra.
Tror du, at Kree folket vil henrette kapteinen?
Kree anser seg selv som nådige. Det vil bli smertefritt.
Vel, her er det. Det beste skipet vi har.
Lokaliseringen av Ego's planet er i navigasjons enheten. Vi sender deg de 10 prosentene når vi får betalingen.
Hva skal du gjøre med din del?
Da jeg var et barn, fikk min far Gamora og meg til å kjempe mot hverandre under trening.
Hver gang min søster vant...
ville min far bytte ut en del av meg med noe mekanisk...
og påstod han ville ha meg til å bli jevnbyrdig med henne.
Men hun vant...
igjen og igjen, og igjen, og vek aldri tilbake.
Så etter at jeg har myrdet min søster...
Vil jeg kjøpe et krigsskip med hvert eneste tenkelige dødelige instrument ombord.
Jeg vil jage min far som en hund, og jeg vil rive ham istykker sakte...
bit for bit...
til han kjenner en likhet av den konstante og trykkende smerten...
Jeg føler hver eneste dag.
Jada.
Jeg tenkte heller mer på, liksom, et vakkert halskjede.
Eller en fin hatt, du vet...
Noe som kunne få de andre jentene til å si, "Ååh, det er pent!"
Uansett, god tur.
Min mor fortalte til alle at min far kom fra stjernene.
Hun hadde en svulst i hjernen, så alle trodde hun var delirisk.
- Peter... - Hør her, jeg ønsker å tro på alt, det gjør jeg virkelig.
Men du etterlot den mest fantastiske kvinnen noensinne, for å dø alene.
Jeg ønsket ikke å dra fra din mor, Peter.
Om jeg ikke regelmessig returnerer til min planet, og lyset inne i den... vil denne formen visne og dø.
Så hvorfor kom du ikke tilbake? Hvorfor sendte du Yondu? En kriminell, av alle mennesker, for å hente meg?
Jeg elsket din mor, Peter! Jeg kunne ikke holde ut å sette foten ned på en Jord...
hvor hun ikke var tilstedeværende! Du kan ikke forestille deg hvordan det var!
Jeg vet akkurat hvordan det var!
Jeg måtte se henne dø!
Gjennom millioner og millioner av år i min eksistens, har jeg gjort mange feil, Peter.
Men du er ikke en av dem.
Vær så snill å gi meg sjansen til å bli den faren hun ønsket jeg skulle være.
Det er så mye, jeg vil at du skal lære om denne planeten...
og lyset innenfor.
De er en del av deg, Peter.
Hva mener du?
Gi meg hendene dine, sønn.
Her.
Hold dem slik.
Nå...
lukk øynene dine og konsentrer deg.
Ta hjernen din til sentrum av denne planeten.
- Ja! Ja! - Jøss!
Ja! Det er ok. Bare slapp av. Konsentrer deg. Du kan gjøre det. Bring det tilbake.
Ja!
Ja, og nå, gi det form.
Føl den energien.
Ja.
Du er hjemme.
Peter...
Hvordan kom du til denne snåle, teite planeten?
Ego fant meg i min larvetilstand. Foreldreløs på min hjemplanet.
Han oppfostret meg og beholdt meg som sin egen.
Så du er et kjæledyr?
Jeg antar det.
Folk ønsker vanligvis pene kjæledyr.
Hvorfor ville Ego ha en slik avskyelig en?
- Er jeg avskyelig? - Du er grusom å se på. Ja.
- Men det er en god ting. - Åh?
Når du er stygg, og noen elsker deg, så vet du at de elsker deg for den du er.
- Vakre mennesker vet aldri hvem de skal stole på. - Vel, da er jeg hvertfall takknemlig for å være stygg.
De bassengene, de minner meg på en tid da jeg tok min datter til de glemte innsjøene på min hjemplanet.
- Hun var som deg. - Motbydelig?
Uskyldig.
Dra...Drax?
Det er noe jeg må fortelle deg.
- Hva foregår? - Denne stygge insektsdama er min nye venn.
Jeg lærer mange ting, som at jeg er et kjæledyr og er stygg.
- Du er ikke stygg. Drax! - Hva snakker du om?
Mantis, kan du vise oss hvor vi skal bo?
- Hvorfor er det ikke andre vesener på denne planeten? - Planeten er, Ego.
En hund ville ikke invitere en loppe til å bo på ryggen sin.
- Og du er ikke en loppe? - Jeg er en loppe med et formål.
Jeg hjelper ham med å sove.
Hva var det du skulle si til Drax rett før jeg kom ut?
Ingenting.
Rommene deres er denne veien.
Vi leverer dere til Kree i morgen tidlig.
Ingen av dere vil vare så mye lenger etter det.
Ok, Lasertryne.
Hei, fortell de andre gutta at vi sa: "Hei," Lasertryne!
Hva med denne lille planten? Kan jeg knuse den med en stein?
Nei, Gef. Den er for søt til å drepes. Ta den med til skredderen.
Ikke for å fornærme, men dine ansatte er noen idioter.
Jeg var en Kree kamp-slave i 20 år da Stakar befridde meg.
Han tilbød meg en plass hos Ravagers.
Han sa at alt jeg måtte gjøre var å adlyde kodeksen.
Men jeg var ung...
og grådig, og dum.
- Som deg når du stjal de batteriene. - Det var mest Drax.
Jeg og Stakar og de andre kapteinene...
vi var ikke så ulike deg og dine venner.
Den eneste familien jeg hadde.
Da jeg brøt kodeksen...
sendte de meg i eksil.
- Dette er hva jeg fortjener. - Ta det rolig nå, primadonna.
Du fortjener kanskje dette, men ikke jeg. Vi må komme oss ut herfra.
Hvor er Quill?
Han dro med gamlingen sin.
- Ego? - Jepp.
Det er dagen for teite navn.
Du smiler. Og for et øyeblikk der, fikk jeg en varm følelse.
Men så ble det ødelagt av de avskyelige rasshøl tenna.
- Er du et profesjonelt rasshøl eller hva? - Er vel ganske så mye en pro.
Hvorfor leverte du ikke Quill til Ego som du lovet?
Han var radmager.
Kunne få plass på steder vi ikke kom inn. Bra for tyverier.
Jeg har en ide om hvordan vi skal komme oss ut herfra.
Men vi trenger din lille venn.
Maskot, maskot, maskot...
Den lille fyren er helt på tuppa! Han trenger en drink!
- Se hvor søt den er når den er påkledd. - Han er faen meg fantastisk!
Psst!
Hei, kvisten!
Kom hit.
Kom igjen.
Åh, mann, hva har de gjort med deg?
Hei, vil du hjelpe oss med å komme ut herfra, hva?
Det er noe jeg må få deg til å hente, og få det tilbake til meg.
I kapteinens lugarer er det en prototype av en finne, den tingen jeg hadde på hodet.
Det er en kommode ved siden av sengen. Den er i den. Den er rød. Forstod du det?
Det er trusene mine.
Ja, jeg var ganske sikker på at han ikke skjønte hva du snakket om. Du må forklare det mer nøyaktig.
Det er en prototype finne.
- Det er en Orloni. Det er en finne, Groot. - Du forklarer det denne gangen.
All right.
Det er øyet til Vorker. Han tar det ut når han sover.
- Gå. Se etter en gang til. - Men legg igjen øyet her.
- Hvorfor? - Han vil våkne opp i morgen...
og han vil ikke skjønne... hvor øyet hans er!
- Det er en arbeidsbenk. - Vi fortalte deg at den var så stor.
Fortell meg at dere folkens har et kjøleskap et sted, med en haug av avkappede menneske tær.
Ok. Så la oss være enige om å aldri diskutere dette.
Kommoden du vil åpne, har dette symbolet på seg.
Ok?
- Hva? Nei! - Han tror du vil at han skal bruke den som en hatt.
- Det var ikke det jeg sa! - Jeg er Groot.
- Han er glad for at du ikke ville han skulle gjøre det. - Jeg er Groot.
- Han hater hatter. - Jeg er Groot.
- På alle, ikke bare seg selv. - Jeg er Groot.
Et øyeblikk tror du at noen har en rar form på hodet, i neste øyeblikk oppdager du at noe av hodet er en hatt.
Er det derfor du ikke liker hatter?
Er dette en viktig samtale akkurat nå?
Det er ikke den.
Jeg mente ikke å begå mytteri.
De drepte alle vennene mine.
Få den tredje kvadranten klargjort for frigjøring.
Og en ting til.
Har du noen kloner av musikken til Quill på skipet?
- Han har den! Yondu har finnen! - Avgårde!
Der nede!
Din jævla gærning.
Hele skipet vil eksplodere.
Ikke hele skipet.
- Hvem er dette? - Jeg sender deg koordinatene til Yondu's skip.
- Frigjør kvadranten! - Javel, Kaptein!
Jeg ber bare om en ting.
At deres Høyesteprestinne forteller ham navnet på mannen son forseglet hans skjebne.
Lasertryne!
- Hvor hen, Kaptein? - Ego.
Nei, gutt!
Det er ikke sunt for et pattedyrs kropp å hoppe mer enn 50 hopp om gangen.
- Jeg vet det. - Vi er på vei til å utføre 700!
Så jeg antar at alt dette kan bli mitt en dag.
Rocket? Rocket, er du der?
Hva gjør du, Peter?
Dans med meg.
- Jeg vil ikke danse med deg. - Dette er Sam Cooke...
en av de største sangerne i Jordens historie.
Drax tror at du ikke er en danser.
Om du noen gang forteller noen om dette, så vil jeg drepe deg.
Når skal vi gjøre noe med den usnakkede tingen mellom oss?
Hvilken usnakket ting?
Dette...
Cheers, Sam og Diane...
en fyr og en jente i et TV-show som digger hverandre...
men som aldri sier det for om de gjør det, ville ratingen liksom... falle.
Det er ingen usnakket ting.
Vel, det er liksom et paradoks, for om du sa det, så ville det bli sagt...
og da ville du være en løgner. Så, ved å ikke si det...
så forteller du sannheten, og innrømmer at det er.
Nei, det er ikke hva jeg...
Det vi burde diskutere akkurat nå er at det er noe med dette stedet.
Det føles ikke riktig.
Hva snakker du om?
- Du var den som ville at jeg skulle dra hit! - Den jenta Mantis, hun er redd for noe.
Hvorfor prøver du å ta dette vekk fra meg?
- Jeg prøver ikke å... - Han er min far. Han er familie.
- Du har familie på Jorden og du ville ikke tilbake dit. - Igjen, du fikk meg til å komme hit!
Og Jorden er stedet hvor min mor døde foran øynene på meg.
Nei, det er fordi det stedet er virkelig, og dette er en fantasi.
- Det er virkelig! jeg er bare halvt menneske, husker du? - Det er den halvparten jeg er bekymret for.
Åh, jeg forstår. Du er sjalu, fordi jeg er delvis en gud, og du liker at jeg er den svake.
Du var ufordragelig til å begynne med.
Jeg har ikke greid å få tak i Rocket. Jeg går utenfor, og jeg skal prøve og få et signal.
Vet du hva? Dette er ikke Cheers allikevel!
Dette er et show hvor en person er villig til å åpne seg opp for nye muligheter, -
- og den andre personen er en drittsekk, som ikke stoler på noen!
Det er et show som ikke eksisterer. derfor ville det ikke fått noen rating!
Jeg vet ikke hva Cheers er!
Jeg har endelig funnet familien min. Forstår du ikke det?
Jeg trodde du allerede hadde det.
Faen ta.
Psykopat!
Tuller du eller?
- Jeg vant. Jeg vant. Jeg slo deg i kamp. - Nei. Jeg reddet livet ditt.
Vel, du var dum nok til å la meg leve.
- Du lot meg leve! - jeg behøver ikke at du alltid må slå meg!
Jeg er ikke den som fløy over universet kun for å vinne.
- Ikke fortell meg hva jeg vil. - Jeg må ikke fortelle deg hva du vil! Det er tydelig!
Du var den som ville vinne. Og jeg ville bare ha en søster!
Du var alt jeg hadde.
Men du var den som måtte vinne.
Thanos tok øyet mitt fra hodet mitt...
og hjernen ut fra skallen min...
og armen min fra kroppen min...
på grunn av deg.
Er du ok, sønn?
Jeg, så jenta di stampe avgårde litt tidligere i hui og hast.
Ja.
Det er utrolig at du hører på denne sangen.
- Kjenner du til... - Brandy? Av Looking Glass?
En av din mors favoritter.
Ja, det var det.
En av Jordens største musikalske komposisjoner. Kanskje den aller største.
Ja! Ja!
Peter, du og jeg, vi er sjømennene i den sangen.
Han kom på en sommerdag
Hadde gaver med langveisfra
Som... barnet jeg plantet i din mor...
eller friheten du ga Gamora.
Brandy, du er ei fin jente For en god hustru du ville bli
Mitt liv, min elskede
Min kvinne er havet
Havet kaller sjømannen tilbake. Han elsker jenta, men det er ikke hans sted.
Havet kaller på ham, slik som historien gjør med store menn.
Og noen ganger blir vi berøvet gledene for de dødelige.
Vel, du er kanskje ikke dødelig, men jeg...
Nei, Peter, døden vil fortsatt være en fremmed for oss begge så lenge lyset brenner inne i planeten.
- Er jeg udødelig? - Mmm-hmm.
- Virkelig? - Ja! Så lenge lyset eksisterer.
Og jeg kan bruke lyset til å bygge kule ting, slik... som du laget hele denne planeten?
Vel, det kan ta deg et noen millioner år med øvelse, før du blir dyktig til det. Men, ja!
Hva! Dette er...
Gjør deg klar for en 243 meter høy statue av Pac-Man sammen med Skeletor... og Heather Locklear.
- Du kan gjøre hva du vil. - Jeg skal lage noen merkelige greier.
Men du skjønner det, Peter, det er et enormt ansvar. Kun vi kan gjøre om universet.
Kun vi kan ta tøylene til kosmos, og føre det dit hvor det må dra.
Hvordan?
Bli med meg.
Drax, Drax. Drax! Drax! Vi må snakke sammen.
Jeg beklager.
- Men jeg liker en kvinne med litt å ta i. - Hva?
Jeg prøvde å avslå deg pent, med å fortelle deg at du var avskyelig.
Nei, det er ikke hva jeg...
- Hva er det du gjør? - Jeg forestiller meg å være med deg fysisk.
Drax, det er ikke... Jeg liker deg ikke på den måten.
- Jeg liker ikke den tingen du egentlig er. - Hei! Ingen grunn til å bli personlig.
Hør etter! Ego har endelig fått det han ønsket seg. Jeg skulle ha sagt det til deg tidligere.
Jeg er dum. Dere er i fare.
Hva er det?
Nå, du må revurdere måten du bearbeider livet på.
Alt rundt oss, inkludert jenta... Alt er midlertidig.
Vi er for alltid.
- Blir ikke evigheten kjedelig? - Ikke om du har et formål, Peter...
som er hvorfor du er her.
Jeg fortalte deg om alle de årene siden... at jeg hadde en uimotståelig impuls for å finne liv.
Men hva jeg ikke fortalte deg, var hvordan jeg endelig greide å finne det...
det var alt så...
skuffende.
Og det var da jeg kom på...
en dypsindig, realisering.
Mitt innerste ønske om å søke etter annet liv...
var ikke slik at jeg kunne gå rundt om i det livet.
Peter...
Jeg har funnet, mening.
Jeg ser det.
Evighet!
Herregud.
Vi må komme oss vekk fra denne planeten.
Jøssenavn. Uansett, før jeg ble så frakt avbrutt... På den tiden, var jeg en Føderal Express mann.
Hva i helvete holder du på med, gutt?
Jeg kunne se det på måten du snakket om ham, denne Ego er dårlige nyheter. Vi er her for å redde Quill.
- For hva da? Hæ? For ære? For kjærlighet? - Nei. Jeg bryr meg ikke slike ting.
Jeg vil redde Quill slik at jeg kan bevise at jeg er bedre enn ham! Jeg kan hovere over ham med dette for alltid.
Hva ler du av meg for?
Du kan narre deg selv og alle andre, men du narrer ikke meg.
- Jeg vet hvem du er. - Du vet ingenting om meg, din taper.
Jeg vet alt om deg.
Jeg vet du later som om du er den verste og tøffeste, men, faktisk, så er du mest redd av alle.
- Hold kjeft! - Jeg vet du stjeler batterier du ikke trenger...
og du dytter alle unna deg som er villige til å ta imot dritt fra deg, fordi kun litt kjærlighet...
minner deg på om hvor stort og tomt det hullet du har i deg, er akkurat nå.
Jeg sa hold kjeft!
Jeg vet at de forskerne som laget deg, aldri brydde seg en dritt om deg.
- Jeg er seriøs, kompis! - Akkurat som mine egne foreldre som solgte meg...
deres egen lille baby, inn i slaveri.
Jeg vet hvem du er, gutt. Fordi du er meg..
Hva slags par er vi?
Den slags som er på vei inn i kamp mot en planet, antar jeg.
Greit, ok! Flott. Vent. Kjempe mot en hva?
- Hvem er dere? Hva er dette stedet? - Gamora, la henne gå!
- Kroppene i grottene... Hvem er de? - Du er redd.
Jeg kaller det, Utvidelsen.
Det er mitt formål. Nå...
er det ditt også.
Det er vakkert.
Gjennom tusenvis av år, har jeg implantert tusenvis av utvidelser av meg selv, på tusenvis av verdener.
Jeg må fullføre livets sanne formål...
Å vokse og spre meg utover, dekke alt som eksisterer, til alt er ..
Meg!
- Hva gjorde hun med meg? - Hun hadde allerede fortalt meg alt.
Jeg hadde bare et problem.
En enkel Celestial har ikke nok krefter til et sånt foretak.
Men to Celestialer... Vel, det kan kanskje la seg gjøre.
Kroppene...
er hans barn.
Av alle mine krevende jobber... var den smarteste forsøkene med å spleise mitt DNA med andre raser.
Jeg håpet at resultatet av en slik sammenslåing ville gi nok kraft til Utvidelsen.
Jeg fikk Yondu til å levere noen av dem til meg.
Det brøt Ravager kodeksen, men jeg ga ham en generøs erstatning...
og for å lette hans samvittighet, sa jeg at jeg aldri skadet dem.
Jeg mener, det var sant. De følte ingenting. Men en etter en, feilet de meg.
Ikke en av dem hadde de Celestiale genene.
Ikke før deg, Peter.
Av alt mitt avkom...
var det kun du som hadde forbindelse med lyset.
Vi må finne Peter nå, og komme oss av denne jævla planeten.
Ego vil ha vunnet ham over på sin side nå. Han har en måte...
- Da drar vi bare. - Nei!
- Han er vår venn. - Alt noen av dere gjør, er å kjefte på hverandre.
- Dere er ikke venner. - Du har rett.
Vi er familie.
Vi lar ingen bli igjen.
- Bortsett fra deg kanskje. - Å, herregud.
For første gang i min eksistens...
Er jeg virkelig ikke alene!
Hva er det, sønn?
Vennene mine.
Vel, du skjønner, det er det dødelige i deg, Peter.
- Ja. - Vi er over slike ting.
Ja.
- Nå... - Men min mor...
- Du sa du elsket min mor. - Og det gjorde jeg.
Min vannlilje som visste alle ordene i hver eneste sang som kom på radioen.
Jeg dro tilbake til Jorden for å se henne tre ganger.
Og jeg visste at hadde jeg kommet en fjerde gang... Ville jeg aldri ha dratt derfra.
Utvidelsen...
grunnen for min egen eksistens, ville vært omme. Så, jeg gjorde det jeg måtte gjøre.
Men... det knuste hjertet mitt å plassere den svulsten i hodet hennes.
- Hva? - Nå, greit.Jeg vet det høres ille ut.
Hvem...
i helvete tror du at du er?
- Du drepte min mor! - Jeg prøvde.. så hardt...
for å finne en form, som best passet for deg, og dette er takken jeg får?
Du må virkelig se til å vokse opp.
Jeg ønsket å gjøre dette sammen med deg...
men jeg antar du må lære ved å tilbringe de neste tusen år som et batteri!
- Endelig! Rocket? - Hold senderen nært, slik at jeg kan finne dere.
Vi er i et gammelt konstruksjonsfartøy som Yondu en gang brukte...
- til å få åpnet Banken på A 'askavaria. - Ego har gått av hengslene.
- Jeg vet. Gjør dere klare. - Slipp henne, Kraglin.
Nei.
Mitt liv, min elskede
Min kvinne er havet
Peter...
dette er havet.
Hei, der, esel-tryne!
Hva er den tingen?
Unna vei, dummere, mindre Groot!
Jeg sa jo at noe ikke føltes riktig.
- "Jeg sa det jo." Akkurat det jeg trenger å høre nå. - Vel, jeg kom jo tilbake, gjorde jeg ikke?
- Fordi det er en usnakket greie. - Det er ingen usnakket greie.
Hva holder du på med? Du kunne ha drept oss alle!
- Øh... "Tusen takk, Rocket"? - Vi hadde alt under kontroll.
Det hadde vi ikke. Det er bare en utvidelse... av hans sanne selv. Han er tilbake igjen snart.
- Hva gjør Smurfine her? - Hva som helst for å få en jævla skyss hjem.
- Hun prøvde å drepe meg! - Jeg reddet deg, din dumme rev!
Han er ingen rev.
- Jeg er Groot. - Jeg er ikke en vaskeklut, heller.
- Jeg er Groot. - "Vaskebjørn." Er det samma det.
- Hvordan dreper vi en Celestial? - Han har et sentrum.
Hans hjerne, hans sjel, hva nå enn det er... Et slags beskyttende skall.
Den er i hulene under overflaten.
Yondu?
Støt-motorene er nede.
Antar jeg bør være glad for at jeg var en tynn unge. Ellers, så hadde du vel gitt meg til denne gærningen.
Tror du fortsatt at det er grunnen til at jeg beholdt, din idiot?
Det var et du sa til meg, din gamle knøl.
Da jeg fant ut hva som hadde skjedd med de andre ungene, så ville jeg ikke bare overrekke deg til ham.
- Du sa du ville spise meg. - Det var bare for å være morsom!
Ikke for meg!
- Dere folkens har problemer. - Selvfølgelig har jeg problemer.
- Det er den jævla faren min! - Støt-motorene er oppe å går igjen.
- Vi burde fly oppover! - Vi kan ikke!
Ego ønsker å slette det universet som vi kjenner det. Vi må drepe ham.
- Rocket! - Det er forstått!
- Så, vi redder galaksen atter en gang? - Jeg antar det.
Fantastisk!
Vi vil virkelig kunne øke prisene våre, om vi har reddet galaksen to ganger.
Jeg kan seriøst ikke fatte at du tenker på det akkurat nå.
Det var bare en tilfeldig tanke, mann. Jeg trodde vi var venner.
Selvsagt, bryr jeg meg om planetene, bygningene, og alle dyrene på planetene.
- Og folkene. - Tja...
Den snuskete lille hvalpen er så søt. Han får meg til å ville dø!
Piloter... frigjør fjernstyrings enhetene.
Våre sensorer har registrert at batteriene er under overflaten på planeten.
Dykk!
Øh... Kaptein?
Kaptein?
Fortell meg hvorfor Ego vil ha deg her?
Han trenger min genetiske forbindelse til lyset, slik at han kan ødelegge universet.
- Han prøvde å lære meg å kontrollere kraften. - Så kunne du det?
- Litt. Jeg laget en ball. - En ball?
Jeg tenkte så hardt jeg kunne. Men det var alt jeg kunne komme på.
Du "tenkte"? Tror du at når jeg får denne pilen til å fly, at jeg bruker hodet?
Der. Det er Ego's kjerne.
- Den kjerne er tykk, Rocket. - Jeg har kontroll på det.
Vi må være raske. Det vil ikke ta Ego lang tid å finne oss.
Hold det stødig.
Borer vi inn til sentrum, så vi dreper ham!
- Kaptein? - Hva er det, Kraglin?
Hei, husker du den Ayesha baben?
- Ja, hvorfor det? - Øh...
Å, helvete!
- Hvorfor avfyrer du ikke laserne? - De overbelastet generatoren.
Jeg tror jeg pakket ned en liten detonator.
- En detonator er ubrukelig uten eksplosiver. - Vel, vi har jo disse.
Er den greia sterk nok til å drepe Ego?
Om den er, så vil den skape en kjedereaksjon gjennom hele nervesystemet hans.
- Og det betyr? - Hele planeten vil eksplodere.
Vi må bort herfra kjapt. Jeg har koblet til en timer.
Avgårde!
Han kommer.
- Sa ikke du at du kunne få ham til å sovne? - Når han vil det. Han er for mektig. Jeg kan ikke.
Du behøver ikke å tro på deg selv...
for jeg tror på deg.
Sov!
Jeg trodde aldri hun skulle klare det, så svak og tynn som virker å være.
Jeg vet ikke hvor lenge jeg kan holde ham.
Metallet er for tykt. For at bomben skal virke, må vi faktisk feste den direkte på Ego's kjerne.
Og de feite rumpene våre vil ikke komme gjennom de små hullene.
Vel...
- Det er en forferdelig ide ide. - Som er den eneste ideen vi har igjen.
Ufattelig. "Rocket, gjør ditt. Rocket, gjør datt."
For en dag.
Javel, først flipper du denne bryteren, så denne bryteren. Det vil aktivere den.
Så trykker du på denne knappen, som vil gi deg fem minutter til å komme deg ut herfra.
Nå, hva enn du nå gjør...
ikke trykk på denne knappen...
for det vil få bomben til å gå av øyeblikkelig, og så er vi alle døde.
Nå, repeter tilbake det jeg akkurat sa.
- Jeg er Groot. - Uh-huh.
- Jeg er Groot.. - Det er riktig.
- Jeg er Groot. - Nei!
Nei, det er knappen som vil drepe alle sammen!
Prøv igjen.
Hmm...
- Jeg er Groot. - Mmm-hmm.
- Jeg er Groot. - Uh-huh.
Jeg er Groot.
Nei! Det var jo akkurat det jeg sa! Hvordan er dette mulig?
Hvilken knapp er det du skal trykke på? Pek på den.
- Nei! - Hei, du gjør ham nervøs!
Hold kjeft og gi meg noe teip! Har noen noe teip der ute? Jeg vil ha noe teip over døds knappen.
Jeg har ikke noe teip. La meg sjekke.
Hei, Yondu... Au!
Har du noe teip?
Gamora? Har du noe teip?
Teip!
Bare glem det. Au!
Drax, har du noe teip?
Ja, Scotch teip vil funke.
Så hvorfor spurte du meg om Scotch teip ville funke, om du ikke har noe?
- Ingen har noe teip! - Ikke en eneste person har noe teip?
- Niks! - Spurte du Nebula?
- Ja! - Er du sikker?
- Jeg spurte Yondu, og hun satt rett ved siden av ham. - Jeg visste at du løy!
Du har uvurderlige batterier og en atombombe i bagen din. Om noen har noe teip, så må det være deg!
Det er akkurat det som er poenget mitt! Jeg må gjøre alt selv!
Du sløser bort mye tid her!
Vi kommer alle til å dø.
Bakre støt-motorer er nede igjen! Vi er ferdige uten den generatoren!
Voktere...
kanskje det vil berolige dere litt, at deres død ikke er uten mening.
De vil tjene som en advarsel, til alle som vil forsøke å lure oss.
Ikke kødd med Sovereign.
- Dette vil gjøre vondt. - Lovnader, lovnader.
Hei!
Nei!
Nei! Nei! Nei!
Vi kommer til å eksplodere!
Peter! Nei!
- Hva? - Du ser ut som Mary Poppins.
Er han kul?
- Ja, for helvete, han er kul. - Jeg er Mary Poppins, alle sammen!
Mantis, se opp!
Hun er bare bevisstløs.
Hvor lenge før bomben går av?
Med den usannsynlige hendelsen at Groot ikke dreper oss alle... cirka seks minutter.
Kraglin, vi trenger kvadranten for uthenting.
- T-minus fem minutter. - Javel, Kaptein.
Noen må være på overflaten når Kraglin ankommer. Drax, ta Mantis.
Au! Brystvortene mine!
Gamora!
Peter!
Kom deg over det.
Kom nå, Peter. Jeg vet at dette ikke er hva du vil.
Hva slags far ville jeg vært om jeg lot deg gjøre dette valget?
Ja!
Snart, Peter, vil vi være alt som er. Så slutt å gjør meg forbanna!
Vi må komme oss opp til uthentings punktet!
Løp!
Jeg sa det til deg... Jeg vil ikke gjøre dette alene.
Du kan ikke benekte formålet universet har belagt deg til å gjøre.
- Alle sammen, jeg må be dere om å trekke tilbake! - Hva er det der?
Det behøver ikke å være sånn, Peter.
Hvorfor, ødelegger du vår sjanse?
Slutt å lat som du ikke er den du er.
En av milliarder...
Billiarder. Kanskje mer.
Hva slags større formål kan livet ha å tilby?
Jeg bruker ikke hodet til å fly pilen, gutt!
Jeg bruker hjertet mitt...
Du skulle ikke ha drept min mor, og knust min Walkman.
Groot? Om du kan høre meg, raska på! Jeg vet ikke hvor lenge Quill kan distrahere ham!
Groot, opp med farten!
- Yondu, vi kommer til å eksplodere! - Kom deg til skipet!
- Ikke uten Quill! - Du må ta deg av kvisten!
Ikke uten deg!
Jeg har ikke gjort noe riktig i hele det jævla livet mitt, rotte.
Du må gi meg dette.
En romdrakt og en aero-rigg. Jeg har kun en av hver.
- Jeg er Groot. - Hva var det?
Han sier, "Velkommen til de jævla Vokterne av Galaksen."
Bortsett fra at han ikke brukte "jævla."
Ha det, kvisten.
Vi må ha oss en skikkelig samtale om språkbruken din.
Hvor er Peter?
Rocket, hvor er han?
Rocket. Rocket, se på meg! Hvor er hen?
Hmmm...
Nei. Jeg drar ikke uten ham.
Jeg beklager. Jeg har bare råd til å miste en venn i dag.
- Kraglin, avgårde! - Vent...
Er Quill tilbake?
Rocket, hvor er Quill?
Rocket!
Hvor er Quill?
Nei, vi må stanse det.
Stopp.
Stopp. Hør.. hør på meg! Du er en gud.
Om du dreper meg...
er du akkurat sånn som alle andre.
- Hva er så galt med det? - Nei!
Han var kanskje din far, gutt. Man han var ikke pappan din.
Jeg er lei for at jeg ikke gjorde noe av det riktig. Jeg er faen så heldig for at du er gutten min.
Hva?
Yondu, hva gjør du? Du kan ikke.
Yondu!
Nei! Nei!
Nei!
Nei! Nei!
Åh, nei!
Jeg fortalte Gamora, om da jeg var guttunge og latet som om David Hasselhoff var min far.
Han er en sanger og skuespiller fra Jorden, en virkelig berømt fyr.
Tidligere, så slo det meg...
Yondu hadde ikke en snakkende bil, men han hadde en flyvende pil.
Han hadde ikke den vakre stemmen til en engel, men han plystret som en.
Både Yondu og David Hasselhoff dro ut på kule eventyr, og scoret sexy damer...
og kjempet mot roboter.
Jeg antar David Hasselhoff til slutt endte opp med å bli min far til slutt.
Bortsett fra at det var deg, Yondu.
Jeg hadde en ganske stilig far.
Det jeg prøver å si her er...
noen ganger er den tingen du leter etter hele livet ditt...
er rett ved siden av deg hele tiden.
Og du vet det ikke en gang.
Jeg er Groot.
Han kalte deg en kvist.
Nebula...
Jeg var et barn som deg.
Jeg var bekymret for å kunne holde meg i live til neste dag, hver eneste dag.
Og jeg tenkte aldri på hva Thanos gjorde mot deg.
Jeg prøver å gjøre det rett igjen. Det er små jenter som deg rundt om i universet, som er i fare.
Du kan bli hos oss og hjelpe dem.
- Jeg vil hjelpe dem ved å drepe Thanos. - Jeg vet ikke om det er mulig.
Du vil alltid være min søster.
Pete!
Kapteinen fant denne i en skrotsjappe. Sa at du ville komme tilbake inn i samholdet igjen.
- Hva er det? - det kalles en Zune.
Det er hva alle på Jorden hører på for tiden. Den har 300 sanger i minnet.
300 sanger?
Vent.
Rocket tok bitene og satte dem sammen. Jeg tror Yondu ville at du skulle ha den.
Takk...
Kaptein.
De kom.
Hva er det?
Jeg sendte melding til Yondu's gamle Ravager kompiser, og fortalte dem hva han gjorde.
Det er en Ravager begravelse.
Ja!
- Han sviktet oss ikke allikevel, Kaptein. - Nei, det gjorde han ikke, gutt.
Det gjorde han ikke.
Farvel, gamle venn.
Yondu Udonta, jeg vil se deg blant stjernene.
- Han jaget dem ikke vekk. - Nei.
Selv om han ropte til dem.
Og var alltid ufin.
Og han stjal batterier han aldri hadde bruk for.
Vel, selvfølgelig ikke.
- Hva? - Det er bare...
en usnakket ting.
Det er vakkert.
Det er det.
Og det er du også.
På innsiden.
Dere vet, det er en skam, at det måtte en tragedie til, som å miste Yondu for å bringe oss alle sammen igjen.
Men jeg tror han ville vært stolt over at vi er tilbake som et team.
- Jeg er med. - Dope.
- Jeg savner dere folkens så mye! - Ja, for helvete.
Hva sier dere til at vi stjeler noe?
Høyesteprestinne, Rådet venter.
De er foruroliget over at jeg har sløst bort våre ressurser.
Når de ser hva jeg har skapt her, vil deres vrede avta.
Er det en ny type fødsels-kapsel, frue?
Det, mitt barn...
er det neste steg i vår evolusjon.
Sterkere, vakrere...
mer istand til å knuse Vokterne av Galaksen.
Jeg tror jeg skal kalle ham...
Adam.
Æsj, kompis.
Seriøst? Du må rydde rommet ditt. Det er jo et totalt kaos her.
- Jeg er Groot. - Jeg er ikke kjedelig. Du er kjedelig.
Vet du hva som er kjedelig? Sitte der, spille det hjerne bremsende spillet.
Det som er kjedelig er meg, som snubler over greinene dine hver eneste dag!
- Jeg er ikke kjedelig! - Jeg er Groot.
Og nå vet jeg hvordan Yondu følte det.
I disse vanskelige tider...
bare husk...
Vi. Er. Groot.
Hei, folkens. Vent, hvor skal dere?
Dere skulle liksom være skyssen min hjem. Hvordan skal jeg komme meg herfra?
Hei! Ååh, jøss... Jeg har så mange flere historier å fortelle.
Åh, folkens. Men, jøssenavn da...
OVERSATT OG SYNKET AV LEOGATE1968