Vad var det?
Becca! Ring polisen.
Så ja. Så ja.
Så ja.
Har er dotter nämnt att någon har följt efter henne-
-eller att hon har fått hotfulla samtal eller sms?
Rebecca, är det någon som har bråkat med dig?
-Rebecca! -Rebecca?
Har någon bråkat med dig i skolan, har det hänt nåt konstigt på nätet?
Nej, inget sånt.
-God natt, pappa. -God natt, sov gott.
Rebecca, vad gjorde du uppe så dags?
Jag skulle bara ta ett glas vatten.
-Vem är det? -Det är bara Layne som ringer.
-Ringer han klockan fyra på morgonen? -Han vill väl kolla att jag är okej.
-Hur vet han att något är på tok? -Sam, vi låter det...
-Pappa! -Jag säger åt honom att inte ringa nu.
Kan jag få tillbaka den?
Om han ringer igen, säg att ni kan träffas i morgon.
-God natt, pappa. -God natt.
-Vad är det, Joyce? -Bra jobbat, Sam.
Efter allt hon har gått igenom?
Varför ringer han så sent? Hon försökte säkert smita ut.
Varför berättade du inte om inbrottet i bilen?
-För att det inte har med detta att göra. Det är väl knarkare i området
Eller kanske den där grabben Layne. -Typisk pappa som hatar pojkvännen
Jag lovar att gilla dem när hon slutar dejta nollor. Layne stör mig.
-Han är ju 18 och hon är 16. -Jag vill inte ha den här diskussionen.
Låt lamporna vara tända när du går och lägger dig.
Jag börjar jobba om några timmar. Jag klär på mig och sticker ut.
Tänker du jobba? Ta ledigt, de kommer att förstå.
Jag har en viktig presentation på morgonen.
Jag jobbar halvdag, okej?
Okej.
-God natt. -God natt.
Jag älskar dig.
Är det över, Sam?
Du, jag fattar.
Och det här var trevligt, vad nu än det var.
En flört, ett misstag.
Jag visste vad jag gjorde, och det var inget misstag.
Det är bara slut, helt enkelt.
-Vill du prata om det som hände i natt? -Ärligt talat, helst inte.
Jag förstår.
-Du måste städa ur bilen. Det luktar fruktansvärt
Är du okej? -Ja
Vad hände när snuten kom? Tog de nån?
Nej, de meddelar om det sker andra inbrott. De satt bara utanför huset.
-Tänker de göra det ikväll igen? -Jag vet inte, kanske.
-Jag kan komma över efter skolan. -Det är nog ingen bra idé.
Kom igen, jag fryser ihjäl!
-God morgon, Sam. -God morgon.
Du har ett vackert hem.
Säg mig...
...varför sover du inte där?
De vet inget...än.
-Hej, kompis! -Hej! God morgon, Chris.
-Det var inte meningen att skrämmas. -Jag är bara lite uppskakad.
Joyce ringde när jag körde till jobbet i morse. Hon berättade vad som hänt.
-Är ni okej? -Det ordnar sig. Polisen gör sitt jobb.
-De söker ledtrådar. -Hur mår Becca?
Hon är lite omskakad, men hon är tuff. Hon klarar sig.
Hon är en tuffing. En riktig hårding, som sin mamma.
-Ta hand om min syrra och systerdotter. -Ska bli, chefen.
-En sak till
-Det är Aarons dop på söndag. Vill ni fortfarande...
-Självklart, Chris. -Då så.
Säg till om du behöver nåt. Vi ses på mötet.
Okej, vi ses där inne.
Vad vill du?
Hur mycket ska du ha?
Hej, älskling. Har du pratat med Chris?
-Han var precis inne hos mig. -Jag ville prata med dig först.
-Vad sa du till honom? -Att vi kommer.
-Säkert? Vi behöver inte gå. -Det är ju ditt brorsbarn.
-Är det säkert att du är okej med det? -Det enda är röran i köket.
-Jag har städat undan det mesta. -Har du?
Där var du för långsam, cowboy.
Du kan gottgöra mig genom att köpa med dig middag hem. Jag älskar dig.
Jag är ledsen, Becca, men er bil stinker.
Det luktar som om något dött här inne.
-Det luktar värre än i morse. -Kolla om det ligger nåt på golvet.
Nej, det finns inget här nere som luktar som döden.
Vad sjutton är det?
Jag klarar det inte. Kan du stanna? -Okej, vänta lite
Hej, Bec! Hur är det? -Mamma
Berätta vad som har hänt.
-Berättade du för nån? -Varför skulle jag göra det?
-Jag tänker inte sabba mitt liv. -Nån skickade foton till mig.
-Va? -Nån mejlade foton från din lägenhet.
-Sa de nåt eller ville de ha nåt? -Nej.
-Hon anlitade väl inte privatdetektiv? -Nej, det tror jag inte.
Jag vill bara glömma alltihop. Jag begick ett misstag.
Vad?
Jag måste sticka. Var försiktig.
Det är du som behöver vara försiktig, Sam.
-Herregud, Becca. Är du okej? -När kan de ha lagt den där?
Igår kväll, eller kanske när du var i skolan.
Har Layne bråkat med dig?
Okej, pappa.
Han bröt sig in och försökte döda mig. Varför lägga en jävla hjort i bilen?
-Vårda ditt språk! -Sluta nu, båda två.
Ni ställer till med en scen på polisstationen!
Älskling, du kan väl titta till Melanie?
-Hon gick in till besöksrummet med sin mamma och pappa
Förlåt, Becca. -Ingen fara
Vem är det där?
Hon är kriminalinspektör.
Hon pratade med oss förut, och vill prata med dig också.
Mr Hodges? Kriminalinspektör Savannah Simpson.
-Får jag tala med er på mitt kontor? -Visst.
-Varsågod och sitt. -Mer information till rapporten?
Jag ville fråga om ni tror att er dotter kan vara utsatt för en stalker?
-Rebecca? -Eller nån strulig ex-pojkvän?
-Tror du att Rebecca har en stalker? -Det kanske är ni som har.
Enligt min åsikt har personen gjort sig stort besvär för att bryta sig in.
Personen tog inget, men lade ett dött djur i er dotters bil.
Inga meddelanden, inga hot.
Därför tänkte jag fråga er om ni har några fiender?
Eller någon som kanske är arg på er.
-Jag fick faktiskt ett mejl i morse. -Ett mejl?
-Nån som talade om mitt hus. -Jaså? Stod det nåt mer?
-Kan ni vidarebefordra det till mig? -Nej, jag raderade det.
-Raderade ni det? -Ja.
Någon särskild anledning? -Jag blev rädd och ville glömma allt
-Okej, vi kanske kan logga in på er adress och nå det via arkiven
-Nej, det går inte. -Inte?
Jag tömde papperskorgen eftersom det finns känsligt material.
Gjorde jag nåt fel?
Nej, det är ingen fara. Det gör bara mitt jobb lite svårare.
Ledsen.
Om ni får ett nytt kan ni väl skicka det till mig?
-Det kan vara vår chans att ta honom. -Tack.
Becca? Becca?
-Vad är det, pappa? -Öppna, är du snäll.
-Vad är det, pappa? -Har du nån hos dig?
Va?
-Vad var det? -Gå in på ditt rum.
-Ska jag ringa polisen? -Nej, inte än. Jag kollar läget.
Berätta för mamma.
Gå nu.
Varför skulle vi inte ringa polisen?
-Sam, vad är det som händer? -Vänta lite. Jäklar!
Vad fan är det här?
-Kallar du dig själv en kärleksfull make
-Din vidrige skitstövel
-Rebecca? -Vad är det som pågår?
-Hade du nån på rummet? Var det Layne? -Sam, vad hände där ute?
Någon har brutit sig in i min bil. Det är säkert några ungar.
Var det nåt annat?
Lås dörren, ring polisen och berätta.
-Mamma? -Det ordnar sig.
Jag har ett vapen, din jävel!
Du äger inget vapen!
Tycker du det var roligt?
Inget vapen?
Din jävel!
Det har alltså gått så här långt?
Han vet att vi inte har skjutvapen, han vet hur man snabbt tar sig in och ut.
-Vi kan väl bara flytta? -Det här är mitt jävla hus!
Jag tänker inte jagas iväg av nån jävla råtta som är avundsjuk på det jag har.
Det vi har.
Det här är vårt hus, vårt liv.
-Joyce... -Våga inte skrika åt mig så där igen.
-Jag är medveten om att du inte är närvarande, så jag ska vara tydlig
-Äktenskap kräver två personer, och vår dotter har två föräldrar
Åtminstone över julhelgen.
Joyce!
Joyce?
-Vem är det? -Kriminalinspektör Simpson.
Er fru sa att det var okej om jag tittade förbi och pratade med er.
Ett ögonblick, bara.
-Kan jag komma in? -Javisst.
-Vill du ha vatten, whisky? -Nej, tack. Jag är i tjänst.
Jag tänker att man är ledig när man inte är på kontoret.
Ärligt talat tillbringar jag mycket tid på kontoret.
Det här är enda sättet att slappna av, med tanke på omständigheterna.
-Det förstår jag, mr Hodges. -Kalla mig Sam.
Vi har redogörelsen som du lämnade till polisen igår kväll.
Men jag vill fortsätta vår diskussion som vi hade på polisstationen.
Innan var det bara en teori, men nu är jag rätt säker på-
-att förövaren känner dig, eller er allihop.
Har du funderat mer på om du kanske har några fiender?
-Kanske äldre män som Rebecca har haft problem med innan
-Det finns en kille som går i min dotters skola. Jag tror att de dejtar
Layne Lewis? Ja, hon nämnde honom.
-Vad sa hon om honom? -Typiska saker som tonårstjejer säger.
Det är i alla fall han.
Nån särskild anledning till att du misstänker honom?
-Jag behöver den inte, mamma. -Vill du bli sjuk till julhelgen?
Mamma säger att jag behöver en varmare jacka.
-Det här är Layne. -Du, Layne?
Du kan väl vänta här medan hon hämtar jackan?
Hej, mr Hodges.
-Vill du ha lite kaffe, Savannah? -Nej, jag skulle precis gå.
Kan vi fortsätta diskutera det du nämnde förut?
-Behöver du detaljer? -Det skulle hjälpa.
Klar.
Det finns julkakor i köket om du vill ha.
Låt mig inte glömma att hämta en grej till dopet.
Jag ber om ursäkt att jag måste gå, men jag är ledig i veckan.
-Livet kommer emellan. -Tack så mycket för allt du gör.
Hej då, älskling.
-Nämnde du Layne Lewis för att du faktiskt misstänker honom
-Ursäkta
Det är väl inte för att han dejtar din enda dotter? Misstänker du honom?
Okej, jag ska undersöka saken.
Under tiden har vi bevakning av området för säkerhets skull.
-12-kalibrig? -Ja, man kan inte vara nog försiktig.
-Har du skjutit ett vapen förut? -Måste man det för att äga ett?
Nej, inte alls.
Jag undersöker det vi diskuterade. Jag hör av mig.
Tycker din farsa inte om mig?
-Jag vet, jag är hemskt ledsen. -Varför?
-Det är inte du. Han har bara varit... -Vad?
Han har bara betett sig skumt de senaste månaderna.
-De grälar jättemycket. -Varför bråkar de?
Jag har försökt tjuvlyssna när de grälar, men de väntar tills jag somnat.
Jag tror det har med hans jobb att göra.
Brukar din pappa nånsin vara...elak eller så?
Nej. Det värsta han har gjort är att skrika några gånger.
-Jag tror att han bara stänger av. -Känslomässigt?
Nej, bara som pappa.
-Vad är det? -Varför stack du från jobbet?
-Är allt som det ska? -Vi skulle inte höras utanför jobbet.
-Men jag trodde... -Chris ringer. Ring inte mig igen.
-Hej, Chris! Hur är läget? -Hej! Har ni planer för middag?
Nej, inga planer än.
Jag bråkade med kassörskan och sa att mitt kort borde fungera.
Och på femte försöket, fortfarande övertygad om att hon är idioten-
-så tittar jag ner och ser att Chris trycker in fel pinkod om och om igen.
Kvinna, du är så korkad ibland. Om du hade gett mig kreditkortet istället-
-hade jag inte behövt en lång harang om en 18-årig kassörska.
"Får jag prata med din chef?" Hon är alltid så kaxig.
På tal om haranger. Vet du vad som hände på kontoret idag?
-Nej. -Du vet hon... Vad heter hon?
-Det nya biträdet Julia Hilt. -Jag har sett henne där.
Hon blev påkommen med att sms:a under ett jätteviktigt möte.
-Är mobiler förbjudna på kontoret? -Vi hade en väldigt viktig klient där.
Hon hade ansiktet begravt i skärmen. Hon höll väl på med sociala medier.
Mike går diskret fram och tar med henne ut i korridoren.
Han försöker förklara situationen, men hon vägrar acceptera.
Han försöker lugna henne, men så fort han närmar sig skriker hon:
"Bort med händerna, Mike!" Han blir alldeles röd i ansiktet.
-Hon är helt galen. -Brukar hon bete sig så här?
Hon är bara ett juristbiträde. Hon är helt psyko.
-Har du pratat med henne? -Nej, jag har bra hört rykten.
-Snack i fikarummet. -Du gillar alltså skvaller?
Skyldig!
-Du måste prova det här. -Det är Bec.
Hej, älskling.
Varför är du kvar hemma? Vad hände med dina planer med Mel?
Du borde ha ringt oss tidigare. Vi vill inte att du är hemma ensam.
Ja. Ja, vi litar på dig. Men du vet ju varför...
Okej. Vi åker hem nu.
-Älskar dig. -Är allt som det ska?
Ja. Beccas planer med sina vänner ställdes in, så nu är hon ensam hemma.
-Ska ni... -Vi ses på dopet.
-Är det säkert att ni kan köra hem? -Jag har druckit ett glas, men hon...
-Varför knullar du mig inte längre? -Va?
Vi brukade göra det hela tiden, till och med i bilen.
Minns du hur jag brukade suga av dig när vi körde hem från bion?
Lägg av.
-Kom igen, dra ner byxorna. -Nej, sluta.
Sluta.
Jag saknar när du brukade hoppa in i duschen med mig.
Du brukade daska till mig på rumpan.
Hur många fruar ber sina makar om att göra det?
-Vad var det? -Becca?
-Det lät som det kom från baksidan. -Ska vi ringa polisen?
-Sätt dig i bilen och ring Rebecca. -Jag går in och kollar till henne.
Sätt dig i bilen och ring Rebecca. Hon stängde säkert bara ett fönster.
Becca?
Kom igen, din jävel.
Mamma? Är allt som det ska?
Du skrämde skiten ur mig.
-Är du okej? -Ja, allt är bara bra.
-Har det hänt nåt? -Nej.
Nej, allt är okej.
Nu ska vi se vem du är.
Din jävel, jag visste det!
-Hej. -Becca hörde inget.
Vad har du råkat ut för?
Jag jagade iväg en tvättbjörn och råkade ramla.
Jag glömde min mobil på baren så jag måste åka och hämta den.
-Jag ringer Chris. Han kanske är kvar. -Nej. De har ett barn som väntar hemma.
-Det går fort. Klarar du dig? -Visst.
Älskar dig.
-Vi ses i helgen. -Ja, vi ses där.
Busig?
Eller snäll...
Helvete!
-Hallå? -Jag söker Sam Hodges?
-Vem är det här? -Lange vid Lake Orion-polisen.
Inspektör Simpson vill att ni kommer in och svarar på frågor.
-Nu? -Nu på en gång.
-Savannah, Sam Hodges är här. -Tack. - Varsågod och sitt.
Okej, vad gäller det?
Först och främst, hur mår Joyce och Rebecca?
De mår okej, men det har varit en jobbig vecka.
-Den verkar visst aldrig ta slut. -Nej, det verkar inte så.
-Då så, apropå Layne. -Har du undersökt saken vidare?
Enda problemet är att hans mor anmälde honom försvunnen i morse.
-Det sa inte Rebecca nåt om idag. -Har du träffat henne idag?
Inte sen hon gick iväg till skolan.
Vi ringde henne, och hans mor säger att han gick för att träffa henne igår.
-Nej, han kommer inte över på kvällen. -Jag antog det.
Det är vad Rebecca sa, men jag vet inte.
-Hon verkade så ledsen och upprörd. -Ursäkta?
När vi hade pratat med Rebecca pratade vi med en av hans närmaste vänner.
Han sa också att Layne skulle gå hem till er igår kväll.
Tydligen dök han inte upp.
-Det tyckte du säkert inte var okej. -Vad tusan menar du?
Det var så du beskrev honom sist. Du verkar inte ha så höga tankar om honom.
Jag ska nog inte säga mer innan jag har pratat med min advokat.
Varför? Du är inte häktad eller misstänkt för nåt.
-Du bad mig ju komma in. -För att bekräfta att han aldrig kom.
Nej, han kom inte hem till oss. I så fall hade jag inte släppt in honom.
-Är du säker på det, Sam? -Är vi klara här?
Jag måste hem till familjen. Vi ska slå in presenter ikväll.
Ja, du är fri att gå.
Jag skulle nog bylta på mig. Det blir oväder ikväll.
-Hej, raring. -God eftermiddag, Sam.
Hur var det på polisstationen? Några intressanta framsteg?
Vad gör du i mitt hus? Var är Joyce?
Hon njuter av ett varmt bad. Oroa dig inte, jag ska inte tjuvkika.
Du har väl inget emot om jag tar ett glas whisky medan jag är här?
Jag vet inte vad du vill, men du har 15 sekunder på dig att lämna huset.
Vad händer annars? Jag behöver bara lämna kuvertet utanför badrumsdörren.
Några foton, bara. Ett från igår och några som jag inte har visat dig än.
-Ut ur mitt hus! -Ditt humör kommer att ställa till det.
Jag vill att du rensar kalendern ikväll och slår in paket en annan gång.
Du får hjälpa Rebecca välja klänning en annan gång, för vi två ska på dejt.
-Varför skulle jag gå med på det? -Jag vill reda upp ett par saker.
-Sanctuary Club på Bennet kl. 21. -Jag tänker inte...
Det låter som Joyce har badat färdigt.
Ska vi träffas eller ska jag lämna kvar kuvertet här?
-Jag kommer. -Jag ska nog hitta dig, Sam.
Helvete! Helvete!
-Är allt okej där borta? -Vad vill ni?
Ursäkta. Det är min bil.
Och, ni vet, jag grälade med frugan.
-Han verkade redo att spricka. -Det är killen från Simpsons inbrott.
-Vem? Husägaren? -Ja. Hon koller upp några saker.
-Är han misstänkt? -Det verkar som hon börjar tro det.
Undrar varför? Han verkar ju nästan självmordsbenägen.
Jag kollade hur ofta en familjemedlem är inblandad i såna här stalker-fall.
-Och hur ser det ut? -Inte bra. Värdelös forskning.
Hör här.
"Justitiedepartementets siffror visar på ca 270 000 inbrott per år."
"Det är över 1,3 miljoner offer som anmäler att de har en stalker."
-Vet du vad statistiken inte säger? -Vad?
Hur många av dem som förtjänade det.
-Det måste man ta med i beräkningen. -Just det.
-Har han inte svarat än? -Jag kommer direkt till röstbrevlåda.
-Har Derek sagt nåt? -Nej, Layne går inte att nå.
Han smet ut genom mitt fönster när mina föräldrar kom hem igår.
Hans mobil kanske bara har dött.
-Mel. -Ja?
Undrar du nånsin om dina föräldrar skulle kunna mörda nån?
Va?
Brukar du tänka att de är så tråkiga att de bara låtsas att allt är okej?
Jag vet inte. Antagligen inte mina föräldrar.
Det skulle antagligen bara vara att de håller på med nåt kinky.
Tror du att din mamma är seriemördare, eller nåt?
-Hur mycket? -Fem dollar.
-Bara du, eller väntar du på nån? -Bara jag.
-Behåll växeln och glöm att du såg mig. -Jag tar med mig det i döden.
-Är du här för att höra bandet? -Jag ska träffa nån.
Det är du som bestämmer.
-Vad vill du ha? -Ge mig vatten, bara.
-Förresten, jag tar whisky och is. -Visst.
Sam?
Du sticker verkligen ut här. Vad är det här?
Vad tusan gör du här? Ville du träffa mig?
Jag måste prata med dig. Jag behöver komma härifrån.
Jag behöver prata med dig. Där ute!
-Det är svinkallt här ute! Vad vill du? -Är du inblandad i det här?
-Skrik inte åt mig. -Är du inblandad?
Inblandad i vad, Sam?
En stalker som driver med mig. Han bad mig komma hit ikväll.
-Varför gjorde du det? -Jag måste få ett slut på det här.
-Varför ringer du inte bara polisen? -Det går inte.
-Om inte du gör det kanske jag gör det. -Nej!
Ring inte polisen. Jag måste avslutade det här på deras villkor.
-Jag kan inte förlora mig familj. -Som om du bryr dig om dem.
Vet du vad? Nu är det min tur att säga det här.
-Lämna mig ifred och följ inte efter. -Jag följer inte efter...
Hallå? Hallå!
Om du kommer i närheten av mig eller min familj igen så dödar jag dig!
Tack Debra, för den vackra versionen.
Visst var det vackert?
Innan vi fortsätter med julgudstjänsten på kvällen av Jesus födelsedag-
-vill jag påminna om att en av de våra ska döpa sin lille gosse-
-för att ingå förbund med Den Helige Ande.
Då så. Jag vill påminna er om vad dopet betyder för oss kristna.
Varför?
Varför låter vi som föräldrar våra småttingar döpas?
Varför doppar vi deras små huvuden i vatten, och ibland skrämmer dem-
-medan vi smörjer dem med heligt vatten?
Vi döper oss för att våra själar törstar.
Därför ger vi den att dricka av just det där vattnet-
-för det som vi önskar av Herren och det Herren lovar att ge tillbaka.
-Det stämmer. -Det stämmer, pastorn.
Matteus 28:19.
"Jesus säger: 'Gå därför ut till alla folk och gör dem till mina lärjungar'".
"'Gör det i Faderns och Sonens och den heliga Andens namn.'"
Förstår ni?
Det renar de själsligt döda och blinda-
-och skyddar oss från Guds fiender.
Vi låter göra det när vi är små pojkar och flickor, för det står i kontraktet.
Man behöver inte godkännande från bägge parter.
Det är inte vad dopet handlar om. Det är helt enkelt Guds löfte till oss.
Men det handlar inte om magi.
-Handlar det om magi? -Nej!
Vi har friheten att förneka oss det löftet, den kärleken.
Vi har möjligheten att vända ryggen åt det.
Likt ett trasigt äktenskap där kärleken har tagit slut.
Där det inte finns tro finns ingen frälsning.
Men om det finns dop och tro finns det hopp om frälsning.
-Amen. -Amen.
Verkligen amen.
Men vi har en familjemedlem som just nu lider.
Så innan vi välkomnar in en ny medlem, låt oss först hela en av våra egna.
Lilla Margaret har precis blivit utskriven från sjukhuset-
-efter att hon brände sig när hon lagade middag i sitt hem.
Hon har ju biktat sig och berättade för oss alla för några månader sen...
...att hon klev utanför sitt äktenskap och begick äktenskapsbrott.
Men vi förlåter henne.
Vi förlåter henne och vi älskar henne.
Ty hon ångrade sig och bad om förlåtelse.
Och därför förlåter Herren henne, och Han älskar henne.
Så när vi ber för att lilla Margarets kropp ska börja sin smärtsamma läkning-
-ska vi även be för hennes själ.
Jag tror nämligen inte att det här bara var en olyckshändelse, Margaret.
Jag tror inte att det bara var stekflott som började brinna.
Jag tror att Herren kände det.
Även om du hade ångrat dig funderade du på att välja syndens väg igen.
Har jag fel, Margaret?
Jag vet, jag vet.
Och Herren visste det.
Och jag tror att Han satte en vredesdemon i dig.
Och han orsakade branden och smärtan för att påminna dig-
-om elden och smärtan som väntar om du vänder dig mot Honom igen.
Ty hur smärtsamma flammorna än känns mot köttet-
-så är det elden som väntar oss om vi vänder Honom ryggen, som vi bör frukta!
Vi ber inte bara för att hennes kropp ska läka.
Vi ska slänga ut vredesdemonen. Jag menar det verkligen.
Hör du mig där inne, demon?
Du är inte längre välkommen här. Lämna denna gudfruktiga kvinna-
-och ta med dig din synd. Ta med den tillbaka till helvetet.
Ta med dig alla äktenskapsbrytare här inne! Ta med dem tillbaka till...
...dina eldsjöar!
Försvinn, och ta med dig alla syndare! Försvinn!
Försvinn. Försvinn. Försvinn.
Herren har fört vår syster tillbaka till oss.
Och hon är här för att stanna.
Låt oss nu välkomna vår syster tillbaka.
-Vi ses nästa vecka, pastorn. -Vi ses då, broder.
Du är säkert en jäkel på elgitarr. Terri har försökt få med mig.
Jag måste erkänna att jag såg fram emot ormar och helvetes alla kval.
Jag vill presentera min syster och min systerdotter.
Hon är faktisk min fostersyster, så gå varsamt fram med henne.
Det är alltid roligt när vår familj växer.
Hör ni, jag vill presentera er för fader...?
-Pastor. -Pastor Fairfield.
-Ska vi gå och äta frukost? -Det låter bra.
Tammy's lite längre bort. Stek och ägg är söndagsspecialaren.
God jul, Sam.
Vem klappade min axel? Såg du vem som klappade mig på axeln?
Det var väl bara nån som sa hej då.
Grabben, jag har en riktigt dum fråga.
Har du brutit handen eller förlorat några fingrar?
Det jag menar är, är handen bruten? Har du kvar alla fingrar?
-Den är bara bruten. -Jaha. Får jag se?
-Din hand. Får jag se din hand? -God jul!
-Klappade du mig på axeln? -Nej.
-Är det nåt problem? -Jag vill bara se grabbens fingrar.
-Ursäkta? -Jag vill se om han har alla fingrar.
-Ja, han har alla fingrar. -Låt mig bara få se dem!
Är du psykopat? Nu håller du truten, Sam!
Jag är säker på att du förstår att detta gör dig till huvudmisstänkt.
-Ska jag göra dig en tjänst? -Jag letar efter stalkern.
Han attackerade mig igår kväll. I tumultet förlorade han två fingrar.
-Va? Var? -Efter att jag hade slutat jobbet igår.
Och nu var det någon som tog tag i mina axlar, och han saknade fingrar.
Antingen berättar du inte allt för oss, eller så är du jävligt kreativ.
-Vad är mer misstänkt? -Det hände igår kväll.
Jag tänkte åka in efter gudstjänsten.
-Såg du vem det var? -Nej, inget.
Pojkens far verkar inte vilja anmäla händelsen. Det borde inte du heller.
Du får skylla på julstress.
Inga fler hemligheter. Ha en god jul, Sam.
-Vilken vacker ceremoni. -Rebecca.
-Den kommer vi definitivt att minnas. -Jag fattar.
Gör du det? Vet du hur det kändes att se dig agera som en seriemördare?
Ser jag ut som en seriemördare?
Vad gör du? Kan vi inte bara åka hem?
-Stanna här. -Vad händer annars?
Annars kommer din galne far stycka dig i tusen bitar.
Stanna här.
Förlåt mig, Joyce.
De var hemma i vårt hus igen, eller hur?
Att du gick in i dörren och fick en blåtira var alltså bara skitsnack?
Varför ljög du om det?
-Jag var rädd att... -Vem har anledning att göra så här?
-Är du skyldig någon pengar? -Tycker du att det är mitt fel nu?
Det jag tycker är att du var borta väldigt länge när du hämtade mobilen.
Vad har hänt under det senaste året, Sam?
Jag försöker tänka igenom allt.
Dagarna och månaderna. Jag kan bara inte komma på var...
...vad det här än nu här, var det började.
Jag älskar dig fortfarande.
Det gör jag.
Men jag vet att något har hänt.
Och det började innan alla de här märkliga sakerna.
Jag har mina misstankar.
Men jag hatade mig själv för att jag kände så.
Hur kan jag bara tänka så om dig?
Det är vad jag intalar mig själv-
-när jag är ensam på natten och undrar var du är.
Jag tror att det jag var mest rädd för var-
-att om jag konfronterade dig så skulle du sluta med det.
Vad det än var som du höll på med.
Och att jag skulle förlora dig helt och hållet.
Så jag svalde min stolthet och såg åt andra hållet.
Jag övertygade mig själv om att det är sånt som äktenskap går igenom.
Något som vi skulle ta oss igenom.
Du skulle inse dina misstag, och sen kunde vi gå vidare.
Du förstår, Sam...
...jag älskar dig så mycket...
...att jag tog bort mig själv ur bilden.
Och jag hoppas bara att jag är värd att komma tillbaka till när du är klar.
Men det går inte längre. Jag klarar inte att sitta vaken i mörkret...
Det är tortyr, och det måste få ett slut!
Nå?
Finns det nån annan?
Det fanns.
Det fanns nån annan.
Du är inte galen.
Förlåt!
-Vem var det? -Vad spelar det för roll?
Vem var det?
Det var en tjej på jobbet. Hon heter Julia.
Den galna kvinnan?
Vet du vad det värsta är?
Du tycker att jag är så korkad att du inte ens försökte att vara diskret.
"Hon är för dum. Hon kommer aldrig på mig."
-Så låga tankar har du om mig. -Det är slut nu.
Jag gjorde slut.
Se på mig. Det är dig jag älskar.
Förväntar du dig att jag ska tro på det?
Jag vill att du hör vad pappsen har gjort.
Kom hit!
Bec... Becca!
Se på mig!
Jag kommer alltid att hitta en väg in.
-Becca! -Kom tillbaka.
Vart ska du, Rebecca? Jag vill fortfarande att du hör det här.
Nu har jag ett vapen.
-Sam! -Pappa!
Becca!
Är du oskadd? Får jag se? Gode gud!
Var inte så barnslig.
Gör mig en tjänst, jag vill kolla din syn.
Se rakt på mig.
-Och du förlorade aldrig medvetandet? -Nej.
Vem är du och vad gjorde du här?
-Tack. -Tack.
Vänta, innan ni går, är det nån av er som känner igen honom?
Nej.
-Vad heter han? -Han saknar plånbok, id-kort.
Sam, känner du igen honom?
Nej.
Nej, jag vet inte vem han är.
Då skriver vi in honom som N.N. Vi tar fingeravtryck och blod.
-Han finns säkert med i registret. -Ni kan gå nu.
Vi åker härifrån så fort vi har tagit alla foton.
Sen kan ni anlita nån som städar upp. Ett trist sätt att fira jul på.
Sam, jag vill be om ursäkt.
Du gjorde det inte lätt för oss. Men vi fortsätter att undersöka.
Vi måste ta reda på vem den jäveln är. Han kanske kände Layne Lewis.
Vilka tuffa tjejer du har.
Ja, det är de.
Tänker ni ta in på hotell?
Nej, vi åker till sjukhuset först och sen hem till svärföräldrarna.
-Och försöka rädda julhelgen. -Det låter bra.
Vi kommer att jobba brett med fallet.
Jag ska ge er lite tid för er själva, så kontaktar jag er efter nyår.
Minns du den där julen vi tillbringade på hotell när jag var åtta år?
-När vi höll på att flytta? -Ja.
Bokningen på det fina stället med pool strulade-
-så pappa fick boka om oss på ett motell lite längre bort.
-Det var den värsta julen nånsin. -Jag vet inte...
Ni sa att det inte skulle bli några julklappar det året-
-eftersom tomten inte kunde hitta oss.
Men när jag vaknade hade ni lagt fram alla klapparna.
Sen öppnade vi dem på sängen innan vi gick ner och åt pannkakor och våfflor.
Med chokladbitar i.
Sen tittade vi på julfilmer hela dagen i våra pyjamasar.
Vet du?
När jag tänker på julen är det faktiskt det året jag tänker på.
Vi får hoppas att det är den julen som du alltid kommer att tänka på.
Ja.
-Du ser hemsk ut. -Åh, tack!
Jag vill att vi börjar om från början i år.
-Kan vi göra det? -Gärna för mig.
Jag önskar bara att din mamma lät din pappa ha sprit hemma.
Jag är så trött på äggtoddy! Var är min whisky?
-Jag tvivlar på att butikerna är öppna. -Klockan är inte mycket.
Spritbutiken på Union Street är fortfarande öppen.
-Då borde du åka och handla. -Tänk om din mamma kommer på oss?
Då får vi göra som vi gjorde när vi var tonåringar - gömma den.
-En sak till. -Vad som helst.
Åk förbi Charlie's och köp pizza. De har öppet till två.
Okej.
Okej, älskling. Jag återkommer.
Jag älskar dig.
-Jag beställde pizza för en kvart sen. -Jag hoppades att vi skulle hinna.
De råkade bränna den, så de gör en ny. Sätt dig och ta en drink så länge.
-Den är strax klar. -Jag tar en whisky och ett glas med is.
Kan jag hjälpa dig med nåt?
Nej, det är inget. Jag är bara lättad-
-att du använder isen till ditt ansikte, och inte whiskyn.
Jag ber om ursäkt. Vad dricker du?
Vad dricker jag? Den billigaste sortens whisky de har.
-Bartendern! En whisky till honom. -Det är inte nödvändigt.
Översta hyllan.
Tack ska du ha.
Du såg ut att behöva en till, och du tackade inte nej.
Mamma sa alltid att stolthet inte ska stå i vägen för en vänlig gest.
-Trevligt att träffas. -Sam.
Devin.
-Försökte du ge katten ett bad? -Ursäkta?
-Det har varit en jobbig vecka. -Jag hoppas den blir bättre.
Saker och ting ser ut att ljusna nu.
Innebar de såren även goda nyheter?
Ja, de representerar en nystart skulle man kunna säga.
Det är definitivt nåt som jag vill ge min familj i julklapp.
Det sägs att enkla gåvor går hem hos familjen.
Inte om man har en fru.
Jag är inte riktigt redo för det än.
-Du vill ta det lite lugn under julen? -Ett positivt sätt att se på det.
Kanske om jag var redo att stadga mig och uppskatta familjelivet.
Äktenskap borde inte vara en önskedröm.
Inte? Har du några råd?
Ja. Hitta någon som du älskar mer än dina vänner, dina hobbyer-
-eller dyra whiskysorter.
Du måste vara beredd att ge upp allt annat för den personen.
Var det så du gjorde?
Jag gifte mig med någon som jag älskade lika mycket som de andra sakerna.
När man först träffar nån blir de en del av ditt liv-
-men du tänker inte på att du blir en del i hennes.
Men till slut måste du göra ett val-
-mellan livet som du hade innan och livet tillsammans med dem.
Man ser hur andra har det och tänker: "Så kommer det inte att bli för oss."
Sen känner du dig självisk som lever båda sorters liv.
Men det här är grejen.
Hitta någon som du inte kommer att hata för att hon tvingade dig göra valet.
God jul.
Finns det nån kvinna i ditt liv som vet att du är här och får äktenskapsråd?
Kul. Nej, inte jag. Näpp.
Min idé om romantik har alltid varit lite knusslig.
Jag hade en vän när jag var yngre. Han träffade en tjej.
Han blev kär i henne, och det enda han gjorde var att prata om henne.
Han hade inte sett stjärnorna på himlen innan han såg in i hennes ögon.
Hon var väldigt förtjust i honom.
Men efter några år efter giftermålet, innan de hade hunnit skaffa barn-
-dog han in en bilolycka. Inga avsked, inga farväl.
Han kom plötsligt inte hem från jobbet en dag.
Men hon bytte aldrig namn, gifte aldrig om sig. Trots att det gick många år.
Hon har kvar hans namn och bär fortfarande hans ring.
Som om hon alltid tillhör honom.
Det är min bild av äkta romantik, hängivenhet.
Men det kan jag ju inte säga till nån utan att skrämma dem på flykt.
Jäklar! Är det alltid så dystert här?
Bara under storhelgerna. Det är annars ett bra ställe att ha roligt.
-Vänner eller fruar? -Nånting mitt emellan.
Du vet det där valet du pratade om tidigare?
Kom du fram till en kompromiss, eller valde du nåt mer bekvämt?
Jag valde inget av det. Jag tog den enklaste vägen ut.
-Hjälpte det? -Jag mådde ännu sämre.
Det skulle inte hjälpa att lägga av, så jag fortsatte bara.
Det sägs att man ser tydligast i backspegeln.
Men att gå tillbaka var alltså inget alternativ?
Inte för mig i alla fall.
-Det är för att du flyr från något. -Jag flyr inte.
Ljug inte för dig själv. Du har gjort det under en lång tid.
Du är rädd att dina förpliktelser hindrar dig, och ska komma ikapp dig.
Hur tar Rebecca allt det här?
Hon är rädd. Hon är fortfarande rädd.
Och din fru?
Hon är stark.
Hur visste du att jag skulle vara här?
Du är förutsägbar, Sam.
Du följer samma rutiner, du lyssnar på samma radiokanaler.
Du tar samma väg till jobbet samma tid, varje morgon.
Jag var här när du kom med din bror och svägerska.
Jag har sett dig sitta här och dricka till stängningsdags, precis där borta.
En vanemänniska.
Tänk om jag ställer till med en scen.
Det vore korkat. Det här är uppenbarligen planerat, och det vet du.
Får jag fråga en sak? Varför erkände du inte i början när du blev utpressad?
Innan du dödade nån för att skydda dig själv.
Som sagt, en vanemänniska.
Säg vad jag måste göra.
Följ med till min bil, lugnt och stilla. Sen åker vi till ditt hus.
Polisen är redan där, så även din dotter och fru.
Oroa dig inte, hennes föräldrar är inte skadade.
Vi kör dit och sen kan du berätta allt för dem.
Du kan berätta precis allt.
Du kan berätta hur vi bröt oss in hos dig, följde efter Rebecca-
-och du kan till och med säga att det var vi som dödade pojkvännen.
Hur låter det?
Vad får du ut av det?
Kom nu.
Deck the halls with bows of holly Fa la la la la, la la la la
'Tis the season to be jolly Fa la la la la
Varför gör vi det här? Du ska ju ändå döda mig sen.
Jag kan garantera dig, hundra procent, om du gör allt jag ber dig-
-så kommer inte det att ske.
Du gick väl på Oakridge University, va?
-Va?! -Ja.
Du kände visst Molly Addwaller. Eller hur?
Är det vad allt det här handlar om?
Sänk vapnet.
Vi är här, som du ville. Sänk vapnet.
Jag vill att du sänker vapnet!
-Vem är den här snubben? -Visa händerna!
-Upp med händerna! -Vänta, vänta!
Stå still, annars skjuter jag skallen av dig!
Jag vill att ni alla lägger ner era vapen.
-Ska vi sänka våra vapen? -Lägg ner dem!
Okej, vi lägger ner våra vapen. Se på mig.
Det här är mellan dig och mig. Det var du som kallade på oss.
-Vad har du för krav? -Att du håller käften och lyssnar!
Okej, vi lyssnar. Till vad?
Jag vill att ni lyssnar på mr Hodges. Han har en historia att berätta.
Eller hur, Sam?
-Det var en flicka... -Så att de kan höra dig!
Hon hette Molly. Hon gick på universitetet.
Det var fest... Vi var så berusade.
-Berätta vidare. -Sam?
Hon ville gå därifrån. Jag vet inte varför, men...
...jag följde efter henne till badrummet och min vän höll igen dörren.
Jag ville bara att hon skulle ångra att hon framställde mig som ett pervo-
-inför alla när jag bjöd ut henne på en vanlig, jävla dejt.
Jag vet inte vad hon sa som gjorde mig förbannad, men jag slog till henne.
-Högre! -Jag misshandlade henne!
Jag slog henne medvetslös och sen knullade jag henne. Våldtog henne!
Sen berättade hon om det i skolan.
Men alla mina vänner sa att jag inte hade varit där.
Sen åtalade vår familjeadvokat henne för mened och förtal.
Sen försvann hon, och vi glömde bort allt.
Hon glömde inte. Hon glömde aldrig dig, Sam.
Varenda man som knullade henne, då mindes hon.
Hon kämpade med sitt liv.
Hon drog in tre söner från tre olika förhållanden i skiten.
Hennes föräldrar försköt sin katolska dotter eftersom hon fallit i onåd.
Hennes vänner... För helvete.
Hon hade inga vänner, bara tomma pillerburkar och sen oss.
Tre unga pojkar som svalt.
Vi led för att vi inte kunde ge vår mamma mat.
Till slut lyckades hon ta sitt liv, och tre föräldralösa barn fick omhändertas.
Tre!
Men vi visste mer om en man än vi kände våra egna fäder. Det var du, Sam.
Hon berättade alltid om dig.
Vi lovade oss själva att vi en dag skulle hitta dig.
Men vet du vad hon aldrig berättade, Sam?
Vår äldste bror Cory som ni sköt igår kväll!
Hon berättade aldrig vem hans pappa var.
Hör på mig!
Min bror och jag är hemskt ledsna.
Till minne av Chelsea Rauss
Översättning: Karin Hagman www.ordiovision.com